Справа № 758/6880/26
3/758/3895/26
Категорія 23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД №627464: 08.04.2026 о 14 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ проспект Є.Союзу, 47, в магазині «Новус» скоїла дрібне викрадення продуктів харчування шляхом крадіжки на суму 1140,67 без ПДВ, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що Акт без номеру про випадок порушення громадського порядку (здійснення протиправних дій) від 08.04.2026 р. складений в ТЦ «Новус» 1031 за адресою: м. Київ, вул. Європейського Союзу, 47, час та дата здійснення порушення 14:00 08.04.2026, місце здійснення порушення - торгівельний зал не є достатнім доказом.
Повідомила, що дійсно не оплатила вартість пасти мигдалевої, оскільки поставила її окремо від інших ТМЦ, ядра горіха фундука оплатила, але за ціною арахісу, оскільки на вказаному продукті хтось наклеїв відповідний стікер, а вона не перевіряла, що саме на ньому написано.
Лохину, помилково поклала в пакет із морквою та зважила разом як моркву.
Пояснити обставини оплати за філе куряче та чорнослив в судовому засіданні не змогла.
В той же час, у категоричній формі стверджувала, що вказані продукти передано їй.
Журавлину сушену оплатила як ізюм по завищеній вартості, через, що представник магазину їй навіть повернув частково гроші. Крім того, надала скріншот із невстановленого банківського застосунку про списання 08.04.2026 о 13:35 грошових коштів у сумі 511 грн.
Крім того, з указаного скріншоту вбачається, що станом на 13:35 указана особа мала залишок на банківському рахунку в сумі 2346,26 грн, що свідчить про наявність у неї грошових коштів для оплати виявленого в неї товару. Також вищевказана сума та час, співпадають із долученим до матеріалів чеком. Однак, будь-яких достатніх доказів, що свідчать саме про викрадення продуктів харчування до матеріалів не долучено.
Постановою суду від 01 червня 2026 року матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, спрямовано до Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві для доопрацювання (дооформлення). 20 липня 2026 року матеріали справи після доопрацювання Подільським управлінням поліції ГУНП у м. Києві начальником ОСОБА_2 спрямовано до Подільського районного суду міста Києва. За результатами виконання постанови суду долучено рапорт капітана поліції Гродецького О. відповідно до якого: «В ході доопрацювання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , додаткової інформації з приводу вчинення нею адміністративного правопорушення, встановити не представилось можливим».
У судові засідання 19.08.2026, 07.09.2026 та 14.09.2026 ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про час та місце розгляду повідомлена належним чином.
Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.
Частиною другою статті 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом зазначеного правопорушення є суспільні відносини у сфері власності.
Об`єктивна сторона полягає у вчиненні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад). Суб`єктом є загальний, тобто фізична осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку. Суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін, і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено електронний рапорт ЄО №16676 від 08.04.2026; пояснення ОСОБА_1 ; довідку про викрадений товар від 08.04.2026; чек з переліком товарів. Матеріали справи не містять пояснень свідків та відеозапису з місця події. Матеріали справи не містять також протоколу огляду і вилучення, який підтверджував би, що викрадено саме зазначений у довідці товар, фіксував би його перелік і особу, у якої цей товар вилучено. З наданих суду матеріалів неможливо встановити сам факт вчинення діяння, спосіб викрадення товару, його перелік і найменування, а також те, чи перетнула особа лінію кас і чи майно фактично винесене за межі торгової зали. Текст протоколу без підтвердження іншими доказами не може вважатися достатнім доказом події правопорушення.
Зазначені обставини не дають підстав стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в обсязі формулювання його суті в протоколі.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовуються гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у її кримінальному аспекті, зокрема та, згідно з якою кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішеннях у справах «Надточій проти України» (заява № 7460/03) від 15.05.2008 та «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02) від 09.06.2011.
Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою на підставі принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення має бути обґрунтованим, тобто зробленим на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, у тому числі за встановлення вини особи у його вчиненні, підтвердженої належними та допустимими доказами.
У справах про адміністративні правопорушення суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, визнати особу винною.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Наявні у матеріалах справи докази не дають підстав стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом.
Зазначені обставини з урахуванням наведених положень закону і оцінки доказів свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 2 ст. 51, 247, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя О. О. Денисов