Справа № 201/11499/26
Провадження № 3/201/2220/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2026 року Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді Давидовської Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ОСОБА_1 ) громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), 
установив:
Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 712363, складеного 06.07.2026 року о 18:34:50, 06.07.2026 року о 16:00:00 за адресою: м. Дніпро, бульв. Слави, буд. 17, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом (далі - ТЗ) CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з ТЗ SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований. ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі – ПДР) – порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху, відповідальність за порушення якого передбачена ст. 124 КУпАП. 
Позиція учасників розгляду справи. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на його адресу, до суду не з`явилась. 
ОСОБА_1 подала до суду заяву, відповідно до якої вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, просила суд застосувати найменшу санкцію та провести судове засідання без її участі.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у справі письмовими доказами без особистої участі правопорушника, який про день слухання справи сповіщений належним чином.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин і висновки суду.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3 передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.
Крім того, у п. 1.5 ПДР, вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
У протоколі про адміністративне порушення, серії ЕПР1 № 712363 від 06.07.2026 року складеного працівниками поліції безпосередньо після ДТП, встановлено порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР, тобто, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд висновує, що вина  ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом ЕПР1 № 712363 від 06.07.2026 року, схемою місця ДТП, письмовими ОСОБА_1 . Відповідно до заяви, яку  ОСОБА_1 подав до суду, останній визнав свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
Мотиви призначення стягнення.
Відповідно до санкції ст. 122-4 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Ураховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення, достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 9-11, 23, 33, 40-1, 124, 221, 283, 284 КУпАП, суд
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шестисот шестидесяти п`яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.
Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя         Т.В.Давидовська