П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 540/8009/21

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар – Божко А.К.,
за участю: представника ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі – Шушулкова М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року у справі № 540/8009/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі , до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, –

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У грудні 2021 року Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просило:
- стягнути з платника податків ОСОБА_1 податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 99 710,03 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 2 637,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що сума податкового боргу складає 103 744,42 грн., а саме: 99 710,03 грн по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та 2 637,00 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень. До боржника застосовувались заходи стягнення, визначені ПК України: було вручено податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.
Херсонський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.01.2022 прийняв до розгляду вказану позовну заяву та відкрив провадження у справі. 
Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 “Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)”, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду, та визначено територіальну підсудність справ Одеському окружному адміністративному суду.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023, зазначена справа передана на розгляд судді Андрухіву В.В.
Ухвалою від 03.04.2023 прийнято до провадження вказану справу, розгляд справи розпочато спочатку. 
08.05.2023 від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі: №0002051-5113-2103, №0002052-5113-2103, №0002053-5113-2103 від 16.01.2019; №0191913-5113-2103, №0191914-5113-2103 від 19.08.2019; №0003658-5105-2103, №0003659-5105-2103, №0003660-5105-2103 від 22.01.2020; №145842-2402-2103, №145843-2402-2103, №145844-2402-2103, №145846-2402-2103, №145847-2402-2103 від 01.03.2021, якими ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 99 710,03 грн.; № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019, № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021, якими з ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в сумі 2 637,00 грн.
В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що податкова вимога та податкові повідомлення-рішення їй не направлялись. З наданих документів неможливо встановити кому саме та коли вони направлялись, а їх направлення, якщо й відбулося, то було здійснено з порушенням встановлених законом строків та не у спосіб, передбачений ст. 265, 266 ПК України. Тобто, ППР є неузгодженими та не є податковим боргом. Крім того, під час винесення ППР податковим органом невірно визначений платник податку і база оподаткування, та не застосовано передбачені законодавством пільги зі сплати податку, що свідчить про неправомірність таких ППР. ОСОБА_1 вказує, що в ППР №145843-2402-2103, № 0003659-5105-2103 безпідставно базою оподаткування визначено 770,10 кв.м замість належних їй 385,05 кв.м., що свідчить про неправильний розрахунок сум податку.
Також, ОСОБА_1 належить магазин загальною площею 84,5 кв.м. та склад загальною площею 22,60 кв.м., загальна їх площа – 107,1 кв.м., проте при винесенні ППР № 0002054-5113-2103, № 0003661-5105-2103, № 145845-2402-2103 податковий борг розраховувався з площі 132 кв.м., а не 107 кв.м, що свідчить про протиправність таких ППР. 
Крім того, податковим органом в кожен з періодів винесення ППР не застосовувалось зменшення бази оподаткування, що в силу положень ст. 266 ПК України є протиправним та свідчить про незаконність спірних ППР.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 08 квітня 2026 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019.
Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021, № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021.
У задоволенні решти вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 - відмовив.
Позовну заяву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 32609,68 грн (отримувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон МТГ//18010200, код отримувача – 37959517, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA038999980314020617000021447, код бюджету – 18010200).
У задоволенні решти позову Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - відмовив.
Стягнув з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1796,97 грн (одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень 97 копійок).
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимог за зустрічним позовом, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026, у справі № 540/8009/21, в частині стягнення податкового боргу у сумі 32 609,68 грн., що виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно з податковими повідомленнями-рішеннями № 0002051-5113-2103, № 0002052-5113-2103, №0002053-5113-2103, № 0002054-5113-2103 від 01.03.2021, № 0191913-5113-2103, № 0191914-5113-2103 від 19.08.2019, № 0003658-5105-2103, № 0003660-5105-2103 від 22.01.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені зазначених вимог відмовити, а вказані податкові повідомленнями-рішеннями визнати протиправними та скасувати. 
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи та дійшов помилкових висновків з приводу того, які саме податкові повідомлення-рішення були надіслані на не правильну адресу;
- суд першої інстанції не врахував, що доданий до матеріалів справи корінець податкової вимоги форми «Ф» від 13.03.2018 № 4230-17, яка нібито направлялась ОСОБА_1 поштовим конвертом зі штрих кодовими ідентифікатором №7302200377925, не містить відомостей про дату його отримання платником податків. Крім того, сам конверт зі штрих кодовими ідентифікатором № 7302200377925 не містить прізвища та адреси одержувача, адреси відправника, що робить неможливим встановлення кому, ким та за якою адресою він надсилався;
- під час стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, нарахованих згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0002052-5113-2103 від 16.01.2019, суд першої інстанції не врахував, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у непридатному для проживання стані.

Обставини справи.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.
13.03.2018 Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняло податкову вимогу № 4230-17, якою ОСОБА_1 повідомило про те, що станом на 12.03.2018 сума податкового боргу становить 31 819,97 грн.
16.01.2019 Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0002051-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 213,42 грн.
№ 0002052-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 30648,05 грн.
№ 0002053-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 365,24 грн.
№ 0002054-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 1228,59 грн.
Крім того, 19.08.2019 Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0191914-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 463,51 грн.
№ 0191913-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 270,85 грн.
22.01.2020 Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняло податкові повідомлення-рішення:
№ 0003658-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 239,22 грн.
№ 0003659-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 31330,73 грн.
№ 0003660-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 409,39 грн.
№ 0003661-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 1 377,09 грн.
Також 01.03.2021 Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 145843-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 34 092,96 грн.
№ 145842-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 343,60 грн.
№ 145844-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 588,01 грн.
№ 145847-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 441,60 грн.
№145846-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 303,45 грн.
№ 145845-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 1428,71 грн.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо позовних вимог за зустрічним позовом , які суд першої інстанції задовольнив шляхом визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019 ; податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року, № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021 колегія суддів зазначає, що в частині задоволення зустрічного позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, вирішуючи питання щодо правильності застосування судом норм чинного законодавства, а також щодо обґрунтованості поданої апеляційної скарги, колегія суддів зазначає , що спірним у правовідносинах які склались у цій справі є узгодженість грошових зобов`язань на підставі яких позивач звернувся із позовом про стягнення податкового боргу із відповідача, а також правомірність податкових повідомлень-рішень: № 0002051-5113-2103, № 0002052-5113-2103, №0002053-5113-2103, № 0002054-5113-2103 від 01.03.2021, № 0191913-5113-2103, № 0191914-5113-2103 від 19.08.2019 , № 0003658-5105-2103, № 0003660-5105-2103 від 22.01.2020.
Щодо позову ГУ ДПС про стягнення податкового боргу.
Відповідно до п. 15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 ПК України). 
Виконанням податкового обов`язку, згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Так, за правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 09.01.2024 у справі № 160/9696/22 у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , окрім інших, визначені грошові зобов`язання у податкових повідомленнях-рішеннях, зокрема № 0002051-5113-2103, № 0002052-5113-2103, №0002053-5113-2103, № 0002054-5113-2103 від 01.03.2021, № 0191913-5113-2103, № 0191914-5113-2103 від 19.08.2019, № 0003658-5105-2103, № 0003660-5105-2103 від 22.01.2020.
Пунктом 58.3 статті 58 ПК України унормовано, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Отже, податкові зобов`язання визначені контролюючим органом набувають статус узгодженого податкового зобов`язання при направленні податкових повідомлень-рішень на податкову адресу платника податку та не сплату у встановлений ПК України строк визначеного грошового зобов`язання, за виключенням випадку оскарження таких податкових повідомлень-рішень. 
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 12 квітня 2016 року.
Натомість, податкові повідомлення-рішення від 01.03.2021 Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 145843-2402-2103, № 145842-2402-2103, № 145844-2402-2103, № 145847-2402-2103, №145846-2402-2103, № 145845-2402-2103 надіслані ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_3 . 
Конверт рекомендованого поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором № 7302800415383 повернувся на адресу контролюючого органу з відміткою органу поштового зв`язку про неможливість вручення відправлення відповідачу.
Тобто, суд першої інстанції виснував, що податкові повідомлення-рішення № 145843-2402-2103, № 145842-2402-2103, № 145844-2402-2103, № 145847-2402-2103, №145846-2402-2103, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 надіслані на адресу, відмінну від адреси місця реєстрації та податкової адреси ОСОБА_1 , а тому не вважаються надісланими платнику податків у встановленому податковим законодавством порядку, а отже не є узгодженими та підстави для стягнення з ОСОБА_1 визначеного ними податкового зобов`язання відсутні.
В апеляційній скарзі з цього приводу апелянтка зазначила, що вказані податкові-повідомлення-рішення не могли бути направлені поштовим відправленням за штрих-кодовим ідентифікатором № 7302800415383, оскільки воно направлене від імені ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, а не ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка винесла ці податкові повідомлення-рішення.
Слід зазначити, що жодних контраргументів з цього приводу податковий орган не надав.
Також слід зауважити, що ані відзиву ані заперечень на апеляційну скаргу податковим органом також подано не було.
Надані до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі містять лише ті ж докази вже які містяться в матеріалах справи.
Принагідно слід зазначити, що належних та допустимих доказів, а також пояснень податкового органу щодо того якими саме поштовими відправленнями направлялись податкові повідомлення -рішення до суду не надано .
Згідно з п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Проте, в копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення до конверту з штрих кодовими ідентифікаторами № 7303601145640 відсутні будь-які відмітки, які б свідчили про вручення чи не вручення поштового відправлення, підписи працівників поштового зв`язку, а також не зазначена дата їх подання. Копія бланку рекомендованого повідомлення про вручення конверту зі штриховим ідентифікатором № 7303600937632 -відсутня.
Також до суду не надано доказів направлення податкових повідомлень-рішень № 145843-2402-2103, 145882- 2402-2103, 145844-2402-2103, 145847-2402-2103, 145846-2402-2103, 145845-2402- 2103, оскільки відсутні будь-які відмітки, які б свідчили про направлення ОСОБА_1 саме цих податкових повідомлень-рішень. В матеріалах справи міститься конверт та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрих-кодовим ідентифікатором № 7300310883483. Проте, в матеріалах справи відсутні корінці податкових повідомлень-рішень з датою їх відправки, у повідомлені про вручення відсутній підпис працівника поштового зв`язку, а також не зазначена дата його подання та направлення, копію зворотнього повідомлення неможливо прочитати та визначити його дату.
Відповідно матеріалами справи не підтверджено, що інші податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись на адресу ОСОБА_1 за визначеним місцем реєстрації (за податковою адресою), проте були повернуті до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відміткою органу поштового зв`язку про неможливість вручення відправлення відповідачу.
З урахуванням наведеного , колегія суддів дійшла висновку, що висновок суду першої інстанції щодо не узгодженості податкових зобов`язань розповсюджується всі податкові- повідомлення рішення та податкову вимогу, оскільки належних на допустимих доказів направлення таких рішень до суду не надано.
Відповідно позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволенню не підлягає в повному обсязі.
Надаючи оцінку зустрічному позову колегія суддів зазначає про таке.
Частково відмовляючи у задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування податкових повідомлень – рішень суд першої інстанції грунтовіно відхилив посилання ОСОБА_1 , як на підставу для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, на нарахування грошових зобов`язань не у строк, встановлений пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, оскільки положеннями ст.102 ПК України передбачена можливість нарахування грошових зобов`язань в межах 1095-денного строку.
Відхиляючи доводи ОСОБА_1 про незастосування податковим органом пільг зі сплати податку, відповідно до пп. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України, суд першої інстанції слушно звернув увагу, що п.п. 266.4.3 п. 266.4. ст. 266 ПК України містить застереження щодо застосування пільг, визначених п.п. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України. Зокрема, ці пільги для фізичних осіб не застосовуються до: - об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту (тобто для квартир більше 300 кв.м., для житлових будинків більше 600 кв.м., для різних типів житлової нерухомості - 900 кв.м.); - об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
За таких підстав, оскільки площа об`єктів, які підлягали оподаткуванню, перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 п. 266.4. ст. 266 ПК України, у податкового органу були відсутні підстави для застосування пільг зі сплати податку.
Також суд першої інстанції з дотриманням положень чинного законодавства відхилив посилання ОСОБА_1 , як на підставу для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, на порушення порядку направлення податкових повідомлень-рішень та їх неотримання, оскільки вказані обставини не є достатньою підставою для їх скасування.
Щодо посилання апелянтки на те , що судом першої інстанції не було враховано, що житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , перебуває у непридатному для проживання стані. В будинку відсутні вікна, штукатурка, газопостачання, фактично, він перебуває в нежитловому стані, що підтверджується атом від 01.06.2016 та фотографіями приміщень будинку, доданими мною до матеріалів справи, колегія суддів зазначає про таке
Відповідно до підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування, зокрема: 
ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад;
Проте, наданий до суду акт візуального обстеження стану житлового житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 не є рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, яким приміщення визнано непридатним для проживання.
Крім того, зі змісту Акта від 01.06.2016 вбачається, що « Згідно статті 151 Житлового кодексу України «Про обов`язки власників по забезпеченню зберіганню житлового будинку» громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію, що в розумінні статті 266 Податкового Кодексу України не є рішенням сільської ради про визнання такого приміщення непридатним для проживання.
Додатково колегія суддів зазначає, що неналежне отримання поштових відправлень не звільняє від податкових зобов`язань, оскільки саме з моменту набуття права власності, у платника податків виникає обов`язок щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки .
Тотожній підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 06.11.2025 у справі № 420/20746/24.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0002051-5113-2103, № 0002052-5113-2103, №0002053-5113-2103, № 0002054-5113-2103 від 01.03.2021, № 0191913-5113-2103, № 0191914-5113-2103 від 19.08.2019, № 0003658-5105-2103, № 0003660-5105-2103 від 22.01.2020.
Водночас, враховуючи не надання належних та допустимих доказів направлення спірних податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 540/8009/21, в частині стягнення податкового боргу у сумі 32 609,68 грн. підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволенню не підлягають.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу слід відмовити.
В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 540/8009/21 залишити без змін.
Відповідно до частини 4 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та скасування рішення суду першої в частині стягнення податкового боргу відшкодуванню на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі підлягає судовий збір на суму: 1610,40 грн (сплачений відповідно до платіжної інструкції №2.652495073.1 від 07.05.206) пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 308, 309, 315,317, 321, 322, 325 КАС України, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року у справі № 540/8009/21 – в частині адміністративного позову Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 у сумі 32 609,68 грн – скасувати.
Ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити у повному обсязі.
В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року у справі № 540/8009/21 – залишити без змін.
Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 610 грн (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 10 вересня 2026 року.

Суддя-доповідач | | О.І. Шляхтицький
Судді | | А.Г. Федусик   Г.В. Семенюк