Справа № 202/5355/25
Провадження № 2/202/604/2026 

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року місто Дніпро
Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Мартинюк С.В., представника позивача Тетері В.І., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Карабези В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року позивач ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Тетері В.І. звернувся з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 грудня 2024 року за адресою: м. Дніпро, вулиця Ніжньодніпровська, 17 (парковка ТРЦ «КАРАВАН») сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Leaf» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та належного йому автомобіля «LEXUS RX450H» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у справі № 175/1068/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Nissan Leaf» номерний знак НОМЕР_1 не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Тому 08 грудня 2024 року він звернувся до МТСБУ з заявою-повідомленням про настання страхового випадку.
Станом на 02 січня 2025 року представники МТСБУ для проведення огляду транспортного засобу «LEXUS RX450H» номерний знак НОМЕР_2 не прибували.
Відповідно до пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
У зв?язку з викладеним він звернувся до судового експерта Крутіня В.І. для проведення огляду транспортного засобу «LEXUS RX450H» номерний знак НОМЕР_2 та складення відповідного висновку про визначення вартості матеріального збитку КТЗ.
02 січня 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 та МТСБУ було направлено запрошення для участі в огляді судовим експертом автомобіля «LEXUS RX450H» номерний знак НОМЕР_2 з метою встановлення вартості матеріального збитку, нанесеного внаслідок ДТП 06 грудня 2024 року.
Датою проведення огляду було визначено 07 січня 2025 року.
04 січня 2025 року ОСОБА_1 отримав повідомлення-запрошення для участі в огляді автомобіля, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення.
07 січня 2025 року ОСОБА_1 для участі в огляді не прибув, будь-яких заперечень в частині залученого експерта ОСОБА_4 не надав. 
Під час огляду транспортного засобу був присутній представник МТСБУ.
06 лютого 2025 року судовим експертом Крутінем В.І. підготовлений висновок № 10133 про визначення вартості матеріального збитку КТЗ.
Згідно з висновком експерта вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «LEXUS RX450H» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 456 424,84 грн без урахування втрати товарної вартості та 556 374,91 грн з урахуванням втрати товарної вартості.
За проведення експертного дослідження ним було сплачено 7 000 грн.
Відповідно до наряду-замовлення №АС00022645 від 03 січня 2025 року вартість робіт з відновлення транспортного засобу «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 431 956,40 грн.
08 січня 2025 року ТОВ «АРЕНА СЕРВІС, ЛТД» було сформовано рахунок на оплату № 0000000030 на загальну суму 431 956,40 грн. 
28 лютого 2025 року між ТОВ «АРЕНА СЕРВІС, ЛТД» та ОСОБА_2 було складено та підписано акт № АС00022645 здачі-прийняття робіт, пов`язаних з відновленням транспортного засобу «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В березні на адресу МТСБУ були надіслані документи, пов`язані з проведенням ремонту транспортного засобу.
06 травня 2025 року МТСБУ прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000,00 грн.
Того ж дня на його банківський рахунок як власника транспортного засобу «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 надійшли грошові кошти від МТСБУ в розмірі 160 000 грн.
Таким чином, загальна вартість відновлювального ремонту «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 431 956,40 грн, з яких 160 000,00 грн відшкодовано МТСБУ.
Залишок витрат на відновлення транспортного засобу складає 271 956,40 грн. 
12 травня 2025 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про досудове урегулювання спору, яке ним проігноровано. 
Крім того, 16 травня 2025 року він звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування витрат, понесених на залучення судового експерта, в розмірі 7 000 грн, проте МТСБУ компенсацію цих витрат не було здійснено. 
Позивач звертає увагу, що крім матеріальної шкоди йому спричинена моральна шкода, яку оцінює в 50 000 грн та яка полягає у пошкодженні транспортного засобу, призначеного для потреб сім`ї, зокрема онуки та правнука (пересування до закладів освіти, секцій, розважальних закладів), що викликало в нього душевне занепокоєння та хвилювання, вимушені зміни в житті. 
За цих підстав позивач просив:
- стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 271 956,40 грн, втрату товарної вартості транспортного засобу в розмірі 99 950,07 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги в розмірі 40 000 грн, витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 5224,66 грн;
- стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь витрати, пов`язані з залученням судового експерта в розмірі 7000 грн та сплатою судового збору в розмірі 70 грн. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року у справі було відкрите загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 03 червня 2025 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, а саме накладено арешт на автомобіль «Nissan Leaf» номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 шляхом заборони вчиняти дії, а також накладено арешт на грошові кошти в будь-якій валюті, які належать ОСОБА_1 та знаходяться на банківських рахунках, відкритих на його ім`я в будь-яких банківських установах, в межах суми 253 248,07 грн, крім коштів, накладення арешту на які заборонено законом, - до набрання законної сили рішенням суду у справі.
Під час підготовчого провадження представником відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України Чепіковим О.О. був поданий відзив на позов, в якому він позов не визнав, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 30.04.2025 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в сумі 160 000,00 грн, що підтверджується довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 30.04.2025 року. 
05.05.2025 року МТСБУ прийняло наказ № 3.1/13976 від 05.05.2025 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», а саме виплату ОСОБА_2 відшкодування в розмірі 160 000,00 грн. 
МТСБУ перерахувало потерпілому зазначену суму, що підтверджується платіжним дорученням № 14030 року від 06.05.2025.
15 травня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до МСТБУ з заявою про відшкодування витрат на проведення огляду автомобіля та експертного дослідження в розмірі 7 000 грн.
18.06.2025 року МТСБУ визначило розмір доплати до регламентної виплати в сумі 7000 грн, що підтверджується довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 2 від 18.06.2025 року. 
МТСБУ прийнято наказ № 3.1/19771 від 20.06.2025 року про виплату ОСОБА_2 з фонду захисту потерпілих доплати в розмірі 7000,00 грн. 
МТСБУ перерахувало ОСОБА_2 суму доплати, що підтверджується платіжним дорученням № 20652 від 23.06.2025 року.
Отже, посилаючись на те, що МТСБУ виконало свій обов`язок щодо відшкодування шкоди просив у задоволенні позову ОСОБА_2 до МТСБ відмовити та покласти всі судові витрати на відповідача ОСОБА_1 . 
У свою чергу, відповідачем ОСОБА_1 був поданий відзив на позов, в якому він позов не визнав, посилаючись на те, що позивачем розмір завданої матеріальної шкоди не доведений. 
Звертав увагу, що в дорожньо-транспортній пригоді приймало участь два транспортних засоби, а саме автомобіль, яким керував він, та автомобіль, яким керувала онука позивача, - ОСОБА_3 .
Під час розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення було призначено комплексну комісійну фототехнічну та автотехнічну експертизу.
Згідно з висновком експертного дослідження № КЕД-19/104-24/50834 від 18.12.2024, проведеного Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 16.12.2024, середня розрахункова швидкість руху автомобіля «LEXUS RX450H» згідно кадрів відеограми «Караван.mp4» складає близько 31.4 км/год. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «NISSAN LEAF» реєстраційний номер НОМЕР_5 ?А ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.11 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмі події дії водія автомобіля «NISSAN LEAF» реєстраційний номер НОМЕР_5 ?А ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходилось у причинному зв`язку з даною ДТП. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.9 «б» ПДР України, однак дані невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.
Отже, на думку відповідача, в діях водія автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 вбачається порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Після встановлення всіх обставин пригоди 30.01.2025 на адресу УПП в Дніпропетровській області було подано заяву з додатками про притягнення водія автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Цю заяву перенаправлено для виконання до ВП № 2 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.
11.08.2025 року ВП № 2 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно водія автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 .
Також відповідачем зазначено, що у висновку автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 , значно завищена. 
На думку відповідача, є сумнівною заміна лівої фари, вартість якої згідно з рахунком на оплату № 0000000030 від 08 січня 2025 року, наданого позивачем, складає 151 015,55 грн. Відповідно до відеозапису з місця дорожньо-транспортної пригоди будь-яка фара не пошкоджена. 
Також є сумнівним пошкодження кронштейнів форсунок омивача фари лівої та правої, емблеми автомобіля вартістю 30 566,48 грн, які згідно відеозапису не пошкоджені. 
Крім того, є сумнівною заміна блоку адаптивного круїз-контролю вартістю 22 850,07 грн, який взагалі встановлений не в місці пошкодження автомобіля.
Під час огляду місця пригоди 06.12.2024 поліцейським було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 , де в переліку видимих пошкоджень зазначено, що автомобіль зазнав механічних пошкоджень бамперу переднього, номерного знаку, решітки радіатора, крила переднього лівого. 
Про пошкодження будь-якої з фар автомобіля, емблеми автомобіля в протоколі не зазначено. Тому вважає, що експертом надано неправдивий висновок.
Окремо відповідач звертав увагу, що позивачем надано копію наряду-замовлення № АС00022645, рахунок на оплату № 0000000030, акт № АС00022645 щодо відновлення пошкодженого автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ТОВ «Арена сервіс, ЛТД», але квитанція про здійснення розрахунку за актом-виконаних робіт, що підтверджує оплату, відсутня.
Також звертав увагу, що автомобіль «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 надано на попередній огляд до ТОВ «Арена сервіс, ЛТД» через місяць після ДТП. При цьому відсутні дані щодо його експлуатації та зберігання протягом цього часу. 
На думку відповідача, виплачене МТСБУ відшкодування в розмірі 160 000 грн є достатнім для покриття витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Доказів втрати товарної вартості автомобіля не надано, оскільки на дату ДТП автомобіль вже використовувався, відновлювально-ремонтні роботи здійснювалися ТОВ «Арена сервіс, ЛТД», що є офіційним сервісом по ремонту автомобілів «LEXUS», під час ремонтних робіт використовувалися оригінальні запчастини, які відповідають нормам заводу-виробника. 
Крім того, відповідач вважав недоведеним заподіяння позивачу моральної шкоди на суму 50 000 грн, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували спричинення йому моральної шкоди, як-то висновок психологічної експертизи, докази витрат на лікування чи втрати непрацездатності.
Також, на думку відповідача, позивачем не обґрунтовані витрати про правничу допомогу, зокрема не зазначено вартість години виконаної адвокатом роботи (наданих послуг).
Отже, відповідач ОСОБА_1 просив у задоволенні позову відмовити.
Натомість представником позивача – адвокатом Тетерею В.Ю. була подана відповідь на відзив, в якій він вважав, що посилання відповідача на складення стосовно водія автомобіля ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення не спростовує обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог.
Звертав увагу, що висновок експерта № КЕД-19/104-24/50834 від 18 грудня 2024 року, на який посилається відповідач, досліджувався під час розгляду справи № 175/1068/25 і не був прийнятий до уваги, оскільки експерту були надані вихідні дані лише одним із учасників дорожньо-транспортної пригоди, який є заінтересованою стороною у справі, у висновку експерта констатовано порушення ПДР також і водієм ОСОБА_1 .
Крім того, дослідження проводилося Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за замовленням адвоката Карабези В.І., який є колишнім працівником слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
При цьому відповідно до ст. 273 КУпАП експерт має призначатися виключно органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. 
Отже, вважав, що висновок експерта № КЕД-19/104-24/50834 від 18.12.2024 року та протокол про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2025 року є неналежними та недопустимими доказами.
Щодо твердження відповідача про недоведеність розміру збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, зокрема, що сума матеріального збитку є завищеною в частині фари, кронштейну форсунок омивача фари, емблеми, а також заміни блоку адаптивного круїз-контролю, то звертав увагу, що відповідач ОСОБА_1 проігнорував запрошення на проведення огляду транспортного засобу експертом Крутінем В.І. 
Доказів неналежного розрахунку, здійсненого судовим експертом, відповідачем не надано. 
До позовної заяви додані докази проведеного сервісним центром ТОВ «Арена Сервіс, ЛТД» ремонту в сумі 431 956,40 грн, що підтверджується відповідними відмітками на рахунку про оплату №0000000030 від 08.01.2025 та наряді-замовлені №АС00022645 від 28.02.2025, які підтверджують факт проведеного ремонту та його оплату згідно виставленого рахунку.
Крім того, представник позивача вважав безпідставним посилання відповідача на те, що між ДТП і проведенням огляду автомобіля минув місяць, оскільки немає доказів експлуатації автомобіля або отримання ним додаткових пошкоджень. 
Також вважав необґрунтованими доводи про те, що здійснена МТСБУ виплата страхового відшкодування в розмірі 160 000,00 грн є достатньою для покриття збитків, завданих позивачу, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували інший розмір збитків. 
Окрім того, згідно проведених ремонтних робіт ТОВ «Арена Сервіс, ЛТД» було здійснено фарбування транспортного засобу, що впливає на його зовнішній вигляд, а, отже, свідчить про втрату товарної вартості, яка підлягає компенсації відповідачем. 
Також вважав безпідставними твердження відповідача про недоведеність спричинення позивачу моральної шкоди.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то представником позивача зазначено, що норми законодавства, які регулюють правовідносини між адвокатом і клієнтом, не вимагають погодження погодинної вартості робіт. 
Отже, представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення № 175/14076/25 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року провадження у справі поновлено. 
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Тетеря В.І. позов підтримав та наполягав на його задоволенні, крім стягнення з МТСБУ витрат, пов`язаних із залученням експерта, в розмірі 7000 грн, зазначивши, що такі витрати відшкодовані позивачу МТСБУ після звернення до суду. 
Відповідач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Карабеза В.І. у судовому засіданні позов не визнали з підстав, наведених у відзиві на позов.
Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. 
Суд, з`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом установлено, що 06 грудня 2024 року о 16-00 годині ОСОБА_1 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17 на парковці ТРЦ «Караван», керуючи автомобілем «NISSAN LEAF» реєстраційний номер НОМЕР_6 , на нерегульованому рівнозначному перехресті, в порушення вимог пункту 16.2 Правил дорожнього руху, згідно з яким на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, не надав перевагу руху автомобілю «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортні засоби, які отримали механічні пошкодження.
Зазначені обставини встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у справі № 175/1068/25, яка набрала законної сили та якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
В силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Nissan Leaf» номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована.
Отже, позивач повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про здійснення регламентної виплати.
Позивачем було направлено на адресу відповідачів запрошення для участі в огляді судовим експертом автомобіля «LEXUS RX450H» номерний знак НОМЕР_2 з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.
За результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків судовим експертом Крутінем В.І. був складений висновок № 10133 від 06 лютого 2025 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «LEXUS RX450H» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 456 424,84 грн без урахування втрати товарної вартості та 556 374,91 грн з урахуванням втрати товарної вартості.
Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 10133 від 07.01.2025 позивачем було сплачено за проведення експертного дослідження 7000 грн. 
При цьому згідно з нарядом-замовленням №АС00022645 від 03 січня 2025 року, рахунком на оплату № 0000000030 від 08 січня 2025 року, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № АС00022645 від 28 лютого 2025 року вартість робіт з відновлення транспортного засобу «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 431 956,40 грн.
Згідно з наказом № 3.1/13976 від 05.05.2025 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування ОСОБА_2 160 000 грн – за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Крім того, згідно з наказом № 3.1/19771 від 20.06.2025 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування ОСОБА_2 7 000 грн – за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (витрати на проведення експертизи). 
Відповідно до платіжних інструкцій № 14030 від 06.05.2025 та № 20652 від 23.06.2025 МТСБУ перераховано на рахунок ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди 160 000 грн та 7000 грн відповідно.
Звернувшись до суду, позивач, зокрема, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, та регламентною виплатою МТСБУ, а саме 271 956,40 грн, втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 99 950,07 грн, завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн та понесені судові витрати. 
При вирішенні спору між сторонами суд керується наступним:
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. 
Отже, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу або особа, яка має речове право на таке майно, має право на відшкодування у повному обсязі завданої майнової шкоди. 
При цьому якщо розміру страхового відшкодування або регламентної виплати не достатньо для повного відшкодування завданої майнової шкоди, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в загальному порядку.
Згідно з пунктом 2.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
В пункті 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Відповідно до пункту 8.6. Методики величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. 
Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.
Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.
Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.
Відповідно до пп. 8.6.1 п. 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.
Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.
Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).
Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 4 грудня 2019 року в справ № 359/2309/17.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 5-7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(частина 2 статті 78 ЦПК України).
Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Заперечуючи проти позовних вимог, зокрема посилаючись на те, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 , значно завищений, відповідач ОСОБА_1 належних доказів на спростування розміру матеріального збитку, заявленого позивачем, не надав. 
Як вбачається з матеріалів справи, під час складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення було зазначено, що належний позивачу ОСОБА_2 транспортний засіб «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 має наступні видимі (зовнішні) пошкодження, отримані внаслідок ДТП: бампер передній, номерний знак, решітка радіатора, передні крило ліве. 
В подальшому відповідач ОСОБА_1 був запрошений на проведення огляду вказаного транспортного засобу, але не з`явився будучи належним чином повідомленим, через що огляд автомобіля проведено у відсутність відповідача. 
Згідно з матеріалами справи, зокрема висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 10133 від 06.02.2025, автомобіль «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження передньої емблеми, фари лівої, кронштейну форсунки омивача фари.
Об`єктивних даних та доказів, що пошкодження автомобіля, перелічені у висновку експерта, непов`язані з ДТП, яке мало місце 06.12.2024 року за участю відповідача ОСОБА_1 , у суду немає. 
Підстави вважати, що перелік робіт, перелічений у наряді-замовленні та акті здачі-прийняття робот, що були виконані ТОВ «Арена сервіс, ЛТД», не відповідає пошкодженням автомобіля, спричиненим внаслідок вказаної ДТП, відсутні. 
Щодо посилання відповідача на фото- та відеоматеріали з місця ДТП, то суд звертає увагу, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Відповідач та його представник клопотань про призначення у справі автотоварознавчої експертизи не заявляли. 
Тому у суду немає підстав ставити під сумнів докази, надані позивачем на підтвердження розміру завданої йому матеріальної шкоди. 
Суд ураховує, що ТОВ «Арена сервіс, ЛТД» були проведені ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого транспортного засобу «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість яких склала з ПДВ 431 956,40 грн.
Фактичне понесення позивачем витрат у вказаному розмірі підтверджується відміткою «Оплачено» на рахунку № 0000000030 від 08.01.2025.
Твердження відповідача про те, що виплачене МТСБУ відшкодування в розмірі 160 000 грн є достатнім для покриття витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 спростовуються висновком експерта № 10133 від 06.02.2025, а також документами, виданими ТОВ «Арена сервіс, ЛТД», щодо фактичного розміру витрат позивача на відновлення свого транспортного засобу. 
Суд ураховує, що відповідач доказів іншого дійсного розміру збитку, завданого позивачу, не надав, клопотань про призначення у справі експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням автомобіля, не заявляв. 
Тож у суду немає підстав ставити під сумність вартість витрат, які були понесені позивачем на відновлення свого транспортного засобу.
Крім того, суд вважає безпідставними твердження відповідача щодо відсутності втрати товарної вартості автомобіля через здійснення ремонту офіційним сервісним центром «LEXUS» та використання оригінальних запчастини заводу-виробника. 
Суд звертає увагу, що згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2025 року під час виконання ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля здійснювалося, в тому числі, фарбування переднього бампера та переднього лівого крила.
Тобто в даному випадку ТОВ «Арена сервіс, ЛТД» здійснювалася не лише заміна окремих складників, а й фарбування, що може впливати на зовнішній вигляд транспортного засобу і, відповідно, свідчить про втрату товарної вартості, яка згідно з висновком експерта склала 99 950,07 грн. 
Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо наявності, крім його вини у настанні дорожньо-транспортної пригоди, вини водія автомобіля «LEXUS RX450H» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 . 
Так, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19, за змістом частини першої статті 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання - це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання, зокрема для запобігання заподіянню шкоди. З огляду на це припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний тоді, коли поведінка кожного із власників (володільців), наприклад, транспортних засобів (унаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки яких завдана шкода третій особі) була неправомірною (зокрема, якщо кожен із них порушував правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі). Встановлення неправомірності діяння кожного з цих власників (володільців) достатньо для покладення на них солідарного обов`язку з відшкодування третім особам шкоди, завданої внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки. 
Тобто у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв необхідно, насамперед, установити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, а також дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію).
Між тим, як установлено під час судового розгляду, постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2026 року скасовано постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2025 року про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винесено нову постанову, якою на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.
Натомість цього саме відповідача ОСОБА_1 постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. 
При цьому зазначеними постановами, які мають преюдиційне значення під час вирішення цієї цивільної справи, визнано недопустимим доказом висновок експертизи від 18.12.2024, що була проведена на замовлення представника відповідача Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Відтак у суду відсутні підстав вважати, що ОСОБА_3 були порушені Правила дорожнього руху, зокрема вимоги пункту 12.3, які б знаходилися в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.12.2024.
Навпаки, як установлено судами, саме ОСОБА_1 були порушені вимоги пункту 16.12 Правил дорожнього руху, який зобов`язує водія нерейкового транспортного засобу на перехресті рівнозначних доріг надати дорогу транспортному засобу, що наближається праворуч, і саме це порушення знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача. 
Отже, оцінюючи доводи сторін та надані ними докази, суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_1 , майно позивача - автомобіль зазнало пошкоджень і позивач був вимушений нести витрати для відновлення свого пошкодженого майна.
Тим самим позивачу завдано майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі, що відповідає різниці між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою, здійсненою МТСБУ, в тому числі втрата товарної вартості автомобіля, а загалом 371 906,47 грн (271 956,40 грн + 99 950,07 грн). 
Стосовно позовних вимог до МТСБУ, то суд враховує, що відповідно до пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Разом із тим, після звернення позивача до суду з цим позовом, МТСБУ було відшкодовано позивачу підтверджені витрати на залучення експерта та проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 7000 грн, що підтверджено сторонами.
Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача не наполягав на стягненні цієї суми з відповідача - МТСБУ.
Отже, підстави для стягнення з МТСБУ вказаних витрат у судовому порядку на час розгляду справи відсутні. 
Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, то суд виходить із того, що згідно з пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що внаслідок пошкодження через винні дії відповідача ОСОБА_1 належного позивачу автомобіля, позивач зазнав моральну шкоду, а тому він має право на її відшкодування відповідачем.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд ураховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, завданих позивачу пошкодженням його транспортного засобу, ступінь вини відповідача, та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначити у заявленому позивачем розмірі в сумі 50 000 грн, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля був порушений звичайний уклад життя позивача, що пов`язано з неможливістю використання транспортного засобу в інтересах своєї родини, необхідністю вжиття заходів для відновлення своїх порушених прав, зокрема ремонту автомобіля, що негативно впливає на психологічний стан позивача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати.
Частинами 1 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частини 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Одночасно з цим, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 142 ЦПК України).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палата Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 922/1964/21, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Разом із тим, ч. 1, 2 ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Тож, з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Логічно, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Отже, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. 
Кодекс не зазначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. 
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Щодо доведення неспівмірності, то у випадку встановлення договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
З огляду на вищенаведене, суд не приймає до уваги аргументи відповідача про необґрунтованість витрат на правничу допомогу через не зазначення вартості години виконаної адвокатом роботи (наданих послуг).
При розподілі судових витрат між сторонами суд ураховує, що при зверненні до суду з цим позовом у позовній заяві на виконання вимог ч. 1 ст. 134, п. 9 ч. 1 ст. 175 ЦПК України було зазначено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, в сумі 40 000 грн. 
Заявляючи вимогу про відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі сторона позивача надала суду копію договору (угоди) про надання правничої допомоги від 05 травня 2025, копію додаткової угоди № 1 до цього Договору від 05 травня 2025 року, а також копію акта приймання-передачі наданих послуг від 22 травня 2025 року, згідно з якими адвокатом Тетерею В.І. були надані позивачу послуги (правнича допомога), які полягають у первинній консультації, аналізі законодавства, аналізі документів (8 годин), підготовці, складанні та направленні відповідачу повідомлення про досудове врегулювання спору (3 години), підготовці, складанні, направленні до суду позовної заяви з додатками (20 годин), підготовці, складанні та направленні до суду заяви про забезпечення позову (5 годин). 
При цьому у додатковій угоді № 1 до Договору про надання правничої допомоги погоджено фіксовану оплату в розмірі 40 000 грн. 
При вирішенні питання щодо обґрунтованості та співмірності до предмета спору витрат позивача на правничу допомогу суд ураховує конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, характер спірних правовідносин, які стали підставою для звернення до суду, а також, що виникненню спору сприяла саме винна поведінка відповідача.
Отже, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у фіксованому в розмірі 40 000 грн, які понесені позивачем у цій справі, відповідають критеріям реальності, співмірності та розумності. 
Відповідач клопотань про зменшення вказаних витрат не заявляв.
Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. 
Крім того, позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову. 
Оскільки позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 4824,66 (4219,06 + 605,60) грн. 
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач не підтримав свій позов у частині стягнення з МТСБУ витрати на проведення експертизи через їх задоволенні позивачем після пред`явлення цього позову, з МТСБУ на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 70 грн. 
Керуючись ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ), Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, адреса: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 371 906 (триста сімдесят одна тисяча дев`ятсот шість) грн 47 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн, витрати по оплаті судового збору в розмірі 4824 (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 66 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 70 (сімдесят) грн.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 10 липня 2026 року.

Суддя Наталія Марченко