ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/14069/26
провадження № 3/753/4286/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу, 24.06.2026 о 09:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1  вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав психологічного та фізичного болю потерпілій та вчинив домашнє насильство, за що відповідальність передбачена ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.
В судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність  ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 
Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка склала протокол, місце та суть адміністративного правопорушення, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дані про свідків події. 
Відповідно до вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 р. до протоколу додається - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд. 
Так, матеріали справи містять заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких остання зазначає, що її батько висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував застосуванням фізичного насильства, а також завдав їй ударів у ділянку голови та по тілу, чим, на її думку, спричинив фізичний біль та психологічні страждання. Водночас, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що під час конфлікту його донька поводилася агресивно, намагалася вступити з ним у бійку, штовхала його, викидала його особисті речі з вікна та намагалася силоміць випровадити його з квартири. Крім того, з рапорту працівника поліції вбачається, що між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_2 виник побутовий конфлікт, причиною якого, зі слів ОСОБА_1 , стала його відмова залишити квартиру, оскільки він зареєстрований за вказаною адресою та іншого місця проживання не має. За твердженням останнього, під час конфлікту ОСОБА_2 почала викидати його особисті речі з вікна, у зв`язку з чим він намагався припинити такі дії, зокрема хапав її за одяг. Разом із тим, зі слів ОСОБА_2 , під час вказаного конфлікту ОСОБА_1 завдав їй декілька ударів.
Отже, наявні у матеріалах справи докази свідчать про взаємовиключні пояснення учасників конфлікту щодо обставин події, тоді як будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно підтверджували або спростовували викладені ними обставини чи відомості, зазначені у рапорті працівника поліції, матеріали справи не містять.
Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності. 
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п.1 ст.247, ст. 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно  ОСОБА_1  закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: