Справа № 204/11648/25
Провадження № 2/204/3849/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки 77-б тел. (056) 371 27 02, inbox@kg.dp.court.gov.ua 
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніра в складі:
головуючої судді   Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання   Янчук П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місце знаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, 08205), в інтересах якого діє представник Ґедзь Ольга Віталіївна та Ткаченко Юлія до  ОСОБА_1 (адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 )про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 23.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №75237837, відповідно до умов якого останньому було надано в позику 3000,00 грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою 1,99%. На виконання умов договору відповідачу було переховано кошти в сумі 6000,00 грн., однак останній свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого заборгованість за договором позики, з урахуванням здійснених платежів, становить 10 155,00 грн., з яких: сума основного боргу складає – 3000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 7155,00 грн. 21.12.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за укладеним із відповідачкою договором позики. 31.03.2023 на підставі договору факторингу №310323-ФК, право вимоги за договором позики ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було відступлено на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №75237837 від 23.06.2021 в сумі 10 155,00 грн., а також понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 4500 грн.
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 18.11.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Заочним рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 16.03.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», в інтересах якого діє представник Ґедзь О.В. та Ткаченко Юлія до СироветникаЯ.О. про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №75237837 від 23.06.2021 у розмірі 10 155,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3000,00 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом – 7155,00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 04.05.2026 заочне рішення суду від 16.03.2026 скасовано та справу призначено до нового розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився про день та чар розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 
Відповідач та представник, який діє в його інтересах КарлашІ.А. в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили
Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт утримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 22.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 було укладено договір позики №75237837, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису).
Згідно умов п.2 вказаного договору відповідачу було надано у позику кошти в сумі 3000,00 грн., строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 1,99% на день.
Кінцевою датою повернення позики в п.2 договору визначено 23.07.2021.
Згідно з умовами договору позичальник засвідчив, що до моменту підписання договору вивчив останній та Правила надання грошових коштів у позику, розміщених на сайті за відповідним посиланням, їх змість, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору.
Пунктом 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку пеповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі. передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з там, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування (а.с. 2).
Згідно долученого до позову розрахунку, правильність якого відповідачем також не спростована, заборгованість останнього за договором позики становить 10 155,00 грн., з яких: сума основного боргу складає – 3000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 7155,00 грн.
Відповідно до розрахунку вбачається, що проценти нараховувались позикодавцем в розмірі обумовленої договором процентної ставки 1,9% на день, в межах строків, визначених п.2 договору позики та п.6 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»
21.12.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112, відповідно до умов якого та реєстру боржників, останнє набуло право вимоги за укладеним із відповідачкою договором позики.
31.03.2023 на підставі договору факторингу №310323-ФМ та реєстру боржників, право вимоги за договором позики ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було відступлено на користь ТОВ «Фінпром Маркет».
Відповідно до п.1ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За правилами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зі змісту ст.1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір №75237837 від 23.06.2021укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також розрахунку заборгованості.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Згідно з частиною шостою ст. 81ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» засновані на законі та умовах укладеного договору, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за договором позики №75237837 від 23.06.2021, розмір якої на дату відступлення прав вимоги позивачу 31.03.2023 становить 10 155,00 грн., з яких: сума основного боргу складає – 3000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 7155,00 грн.
Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватисяправничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.
З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, тому заявлена сума у 4500,00 грн. є завищеною. 
Крім цього, суд зауважує, що зазначена вартість підготовки та складання позовної заяви про стягнення заборгованості по кредитному договору та ознайомлення з матеріалами справи, яка зазначена акті виконаних робіт є завищеною, оскільки вказані заяви є типовими, не містить розрахунків, та не вимагають витрат тривалого часу на їх підготовку.
Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності та обсягом фактично виконаних робіт, враховуючи заперечення відповідача щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ: 43311346 заборгованість за договором позики №75237837 від 23.06.2021 у розмірі 10 155 (десять тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3000,00 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом – 7155,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ: 43311346 суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення судунабирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ: 43311346, (місце знаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, м. Ірпінь, 08200);
Відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя:        С.В.Чудопалова