Справа № 144/585/26
Провадження № 2/144/565/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2026 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді Магдяк Н.І.,
за участю секретаря судових засідань - Дудник С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,-
В С Т А Н О В И В :

Позивачі через свого представника – адвоката Панченка Д.І. звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали, що в с. Залужжя Гайсинського району Вінницької області однією сім`єю без укладення шлюбу, проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За час спільного проживання, в 1988 році, побудували житловий будинок АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 .
Після отримання технічного паспорту, зібравши необхідні документи, позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Марчука В.М., з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, на належний ОСОБА_3 житловий будинок.
З аналогічною заявою, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, на належний ОСОБА_4 житловий будинок до Теплицької державної нотаріальної контори, звернулась ОСОБА_2 .
У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями оформити право власності на нього позивач немає можливості, про що отримала постанови нотаріусів про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.
Ухвалою судді від 08.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою суду від 07.07.2026 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивачів – адвоката Панченка Д.І. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. 
Представник відповідача Теплицької селищної ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності врегульовано ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
З огляду на викладене, розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, які врегульовані нормами права, що їм відповідають, та дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в с. Залужжя Гайсинського району Вінницької області однією сім`єю без укладення шлюбу, проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За час спільного проживання в 1988 році, побудували житловий будинок АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , видане 19 лютого 2005 виконкомом Залузької сільської ради Теплицького району Вінницької області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , видане Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 .
Після отримання технічного паспорту, зібравши необхідні документи, позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Марчука В.М., з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, на належний ОСОБА_3 житловий будинок.
З аналогічною заявою, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, на належний ОСОБА_4 житловий будинок до Теплицької державної нотаріальної контори, звернулась ОСОБА_2 .
У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, оформити право власності на нього позивачі не мають можливості. Реєстрацію права власності на нерухоме майно – житловий будинок, було проведено згідно законодавства, що діяло на той час, шляхом внесення запису до погосподарської книги. 
Станом на 15 квітня 1991 року в даному житловому будинку проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчить запис в погосподарській книзі № 3 за 1991 – 1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Теплицької селищної ради № 54 від 02.02.2026. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1988 році, зареєстрований в Залузькій сільській раді в погосподарській книзі. Згідно запису в погосподарській книзі, двір відносився до суспільної групи колгоспних дворів.
Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, віднесення до певних суспільних груп господарств має значення для набуття права власності на дане майно.
Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», судам роз`яснюється, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, частки осіб, які проживали в будинку, станом на 15.04.1991 є рівними, а саме по частини. 
Аналогічне положення закріплено в ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року, діючого на час виникнення правовідносин) - розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями. 
Постановою приватного нотаріуса № 4/02-31 від 23.01.2026 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 . 
Постановою державного нотаріуса № 104/02-14 від 22.04.2026 ОСОБА_2 також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_4 на частку зазначеного вище житлового будинку. 
Державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, була введена Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, і стосувалась реєстрації будинків та домоволодінь виключно у містах і селищах міського типу. Такою реєстрацією займались відповідні БТІ при виконавчих комітетах міських або селищних рад.
Належність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку АДРЕСА_1 , та володіння ним підтверджується довідкою виконавчого комітету Теплицької селищної ради № 54 від 02.02.2026 та погосподарської книги № 3, особовий рахунок № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 за 1991-1995 роки.
Таким чином, на час життя померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виникнення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, діяли норми, які не пов`язували набуття права власності на нерухоме майно в сільській місцевості з державною реєстрацією цих прав в відповідних БТІ. Їх право власності на житловий будинок підтверджується записом в погосподарській книзі по Залузькій сільській раді.
За вказаних вище обставин у позивачів відсутня можливість оформлення свого права на спадкове майно у позасудовому порядку.
За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах не заборонених законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Стаття 1216 ЦК України, передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців);
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Нормами ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
У відповідності до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.
Об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з метою захисту спадкового права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 2-5, 10-13, 76-82, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216-1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на спадкове майно – частину житлового будинку з господарськими будівлями, по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлівка Гайсинського району Вінницької області. 
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на спадкове майно – частину житлового будинку з господарськими будівлями, по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Залужжя Теплицького району Вінницької області. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Теплицька селищна рада, адреса: вул. Незалежності, 25, с-ще Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, код ЄДРПОУ 04326193.

Суддя Н.І. Магдяк