ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 липня 2026 року справа №200/1402/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Єрьоміної Вікторії Анатоліївни на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року (повне судове рішення складено 27 лютого 2026 року) у справі № 200/1402/25 (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

23.02.2026 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила: встановити судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі № 200/1402/25; зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) подати до Донецького окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання зазначеного рішення суду.
Заяву обґрунтовувала тим, що на теперішній час рішення суду, що ухвалено в даній справі та набрало законної сили, суб`єктом владних повноважень, не на користь якого воно ухвалено, не виконано.
Пояснила, що на виконання рішення суду, що ухвалено в даній справі, відповідач виготовив нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 (довідка від 19.01.2026 № 31/28/37-14). Проте, всупереч рішенню суду, в довідці зазначив лише посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та надбавку за вислугу років, проте не зазначив відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Вважала, що в довідці мають бути зазначені такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби та премія, і вони мають бути зазначені у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нову постанову, якою встановити судовий контроль за виконанням рішення суду першої інстанції, зобов`язати відповідача подати до суду письмовий звіт про виконання рішення від 18.04.2025, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає практично ті самі доводи, якими вмотивовано заяву про встановлення судового контролю.

Відповідач надіслав відзив, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції від 27 лютого 2026 року в силі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2025, яке набрало законної сили 20.05.2025, позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
- визнано протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11; код ЄДРПОУ 45307457) щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із застосуванням п. 4 цієї Постанови у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру його пенсії;
- зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11; код ЄДРПОУ 45307457) підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із застосуванням п. 4 цієї Постанови у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру його пенсії.
Вказаним рішенням також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 968,96 грн.
27.10.2025 за заявою стягувача в даній справі судом оформлено та видано виконавчі листи:
1) про зобов`язання відповідача вчинити дії на користь позивача;
2) про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача здійснених ним документально підтверджених судових витрат.
Інформація про наявність відкритого виконавчого провадження у суду відсутня.
На виконання рішення суду, що ухвалено в даній справі, відповідачем вчинені відповідні дії - підготовлено та подано до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (супровідним листом від 19.01.2026 № 31/28/37/Є-11492/05-2025-468-2026) нову довідку від 19.01.2026 № 31/28/37-14 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із застосуванням п. 4 цієї Постанови у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.
В цій довідці зазначені такі складові грошового забезпечення, як:
- посадовий оклад – 4830 грн.;
- оклад за військовим (спеціальним) званням (старший прапорщик внутрішньої служби) – 1560 грн.;
- надбавка за вислугу років (45%) – 2875,50 грн.
- додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби; доплата за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплата за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) чи професора; надбавка за спортивні звання "майстер спорту", "заслужений майстер спорту", "майстер спорту міжнародного класу", "заслужений тренер"; надбавка за почесні звання "заслужений" або "народний"; надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць; надбавка за службу в умовах режимних обмежень; надбавка за класну кваліфікацію або кваліфікаційну категорію; премія. Щодо кожного з них стоять прочерки;
- всього – 9265,50 грн.
Довідка складена з урахуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023 та на підставі рішення суду, що ухвалено в даній адміністративній справі.
Судом також встановлено, що в поданій до суду заяві про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду представник позивача також зазначала, що до заяви додаються документи, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення, що не були включені відповідачем при виготовленні довідки станом на 01.01.2023 (тобто, довідки від 19.01.2026 № 31/28/37-14, що виготовлена на виконання рішення суду в даній справі). В підтвердження - до заяви додані:
- протокол з пенсійної справи позивача №/A24931(МВС) від 10.08.2023, в якому зазначені такі складові грошового забезпечення, як: посадовий оклад – 3170 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням – 1020 грн.; надбавка за вислугу років (45%) – 1885,50 грн.; премія (%) (сума відсутня); у тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії, всього – 6075,50 грн. (протокол доданий до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.08.2023 № 0500-0202-8/68378 на адвокатський запит представника заявника);
- протокол про перерахунок пенсії з пенсійної справи позивача №/A24931-MBC без дати, в якому зазначено, що з 01.09.2025 пенсію перераховано виходячи з таких складових грошового забезпечення, як: посадовий оклад – 3170 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням – 1020 грн.; надбавка за вислугу років (45%) – 1885,50 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення, втому числі надбавка за специфічні умови проходження служби (%) та премія 70% – 5256,75 грн.; всього – 11332,25 грн.; в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 11332,25 грн.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в ст. 370 цього Кодексу, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 1291 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, які врегульовані розд. IV Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 370 – 383).
Відповідно до ст. 3811 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 3823 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 зазначеного Кодексу суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 3821 цього Кодексу встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП «Фея» та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 1291 Конституції України.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 1291 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі було виключно право позивача на виготовлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із застосуванням відповідного прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2023) для подальшого перерахунку його пенсії; предметом оскарження - дії відповідача щодо відмови у виготовленні такої довідки.
Рішенням суду відповідне право позивача захищено та відновлено.
Рішення суду, що ухвалено в даній справі, суб`єктом владних повноважень, не на користь якого воно ухвалено, виконано - підготовлено та подано до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.
Щодо непогодження заявника з новою довідкою, що виготовлена на виконання рішення суду, через складові (види) грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При обчисленні пенсій відповідно до частин сьомої-десятої цієї статті в розрахунок включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством на день призначення цих пенсій (ст. 43 вказаного Закону).
Частиною 18 ст. 43 цього Закону визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Питання складових (видів) грошового забезпечення та їх відсоткових значень предметом спору в даній справі не були, тому такі питання при розгляді даної адміністративної справи судом не вирішувалися. З огляду на що відповідні посилання заявника в цій частині є неприйнятними.
Фактично між заявником та Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) після ухвалення судового рішення в цій частині виник новий спір, який може бути вирішений судом в новому позовному провадженні, а не в порядку, що передбачений ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (шляхом встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі).
Отже, заявник, якщо не погоджується з вчиненими щодо нього діями в цій частині та вважає їх такими, що порушують його пенсійні права, не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом за захистом та відновленням порушених прав.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Єрьоміної Вікторії Анатоліївни – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі № 200/1402/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 27 липня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук