ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2429/26 Справа № 204/7941/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Білик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 вересня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула матеріали за апеляційною скаргою адвоката Темченка С.Л., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 12 серпня 2026 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,
за участі: 
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 
його представника     Темченка С.Л.
потерпілого        ОСОБА_2 
представника потерпілого   Помінова О.В.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 16 червня 2026 року, о 21 год. 20 хв. у м. Дніпро, по вул. Степана Бандери, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 330214, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з мотоциклом Kawasaki Ninja 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, при ДТП автомобілі отримали механічні збитки, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Судом першої інстанції встановлено, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який свою провину не визнав, ступінь її вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення для справи, та вважав за потрібне накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі адвокат Темченко С.Л., в інтересах особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову скасувати або змінити в частині адміністративного стягнення.

В обґрунтування вказує, що суд фактично перейшов від факту зіткнення до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР, не встановивши належними об`єктивними доказами механізм ДТП, траєкторії транспортних засобів, їх взаємне положення до початку маневру, відстань між ними, момент виникнення небезпеки, технічну можливість кожного з водіїв уникнути зіткнення та причинне значення дій кожного учасника 
Також зазначає, що суд мав перевірити фактичну основу протоколу, зіставити її з іншими доказами та мотивовано вирішити суперечності, а не сприймати фабулу протоколу як встановлений факт. 
Адвокат звертає увагу, що версії учасників принципово суперечать одна одній щонайменше щодо: наявності/відсутності лівого покажчика повороту; положення автомобіля ГАЗ перед початком маневру; характеру руху мотоцикла; моменту виникнення небезпеки для мотоцикліста; технічної можливості уникнення зіткнення. Суд не навів мотивів, чому одну версію фактично прийнято, а іншу відхилено. 
Вказує, що сторона захисту звертала увагу на поведінку водія мотоцикла, однак суд відхилив ці доводи з посиланням на те, що у матеріалах справи немає доказів перевищення ОСОБА_2 швидкості руху, однак такий висновок побудований на помилковій логіці доказування. 
Зазначає, що суд не встановив ані технічної можливості ОСОБА_1 побачити мотоцикл до початку маневру за конкретної дистанції та швидкості, ані технічної можливості ОСОБА_2 своєчасно знизити швидкість чи зупинитися, ані моменту, з якого небезпека стала об`єктивно видимою кожному з водіїв.
Також звертає увагу, що суд першої інстанції обрав більш суворий за своїми наслідками вид стягнення, однак не навів конкретного обґрунтування, чому мета адміністративного стягнення не може бути досягнута шляхом накладення штрафу. 
Заслухавши адвоката Темченка С.Л. та ОСОБА_1 , які підтримали доводі і вимоги апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, однак не заперечували проти призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними. 
Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №694999 від 16 червня 2026 року, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, а також місце їхнього зіткнення, письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 16 червня 2026 року.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, ОСОБА_1 стравиться в провину порушення вимог п. 10.1 ПДР, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Порушення саме цього пункту ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, а також наявними пошкодженнями транспортного засобу, механізм спричинення яких в повній мірі відповідає обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Так, відповідно до схеми місця ДТП, яка підписана кожним з учасників ДТП без зауважень до неї, автомобіль ГАЗ 330214, здійснював рух по крайній правій смузі для руху (не схемі позначка 4). В той час, в попутному з ним напрямку, в лівій смузі здійснював рух мотоцикл Kawasaki Ninja 400 (не схемі позначка 5). В цей час, автомобіль ГАЗ 330214 почав виконувати маневр розвороту, шляхом перетинання лівої смуги для руху, в якій в той час здійснював рух мотоцикл, внаслідок чого сталося зіткнення. 
При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку. 
Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками. 
Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасником дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції з`ясовано і встановлено в повному обсязі, а отже, первинне порушення правил дорожнього руху було допущене водієм ОСОБА_1 , який при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з мотоциклом який рухався в попутному напрямку.
При цьому, не є слушними зауваження адвоката в тій частині, що суд поклав в основу постанови виключно відомості з протоколу, не з`ясувавши положення транспортних засобів перед початком маневру, характеру руху мотоцикла, момент виникнення небезпеки для мотоцикліста, а також технічної можливості уникнення зіткнення, оскільки ці обставини відображені в схемі місця ДТП, які, як було акцентовано вище, не заперечувалися учасниками на місці ДТП. 
Таким чином, саме первинні дії водія  ОСОБА_1 , які полягли в порушенні ним вимог п. 10.1 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.

При цьому також враховується, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій іншого водія в даній дорожньо-транспортній пригоді, в тому числі надати оцінку швидкості руху мотоцикла Kawasaki Ninja 400.
Щодо доводів апеляційної скарги про не призначення судової автотехнічної експертизи, то наявних в матеріалах справи доказів достатньо для всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та встановлення чи було вчинено адміністративне правопорушення. А тому, відсутня необхідність в спеціальних знаннях та призначенні експертизи, яка про це просить адвокат.
Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Так, суд першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення вважав за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на шість місяців, оскільки застосування саме такого виду стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення. 
В даному випадку, суд достатньо врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який свою провини не визнав, а також суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, яка полягала у грубому нехтуванні Правилами дорожнього руху, а тому призначене покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не є занадто суворим.
За наведеного, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну адвоката Темченка С.Л., - залишити без задоволення.
Постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 12 серпня 2026 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста