Справа № 344/2879/26
Провадження № 1-кп/344/840/26

В И Р О К 
І м е н е м У к р а ї н и 

15 вересня2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого-судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 382 КК України, - 

в с т а н о в и в : 
ОСОБА_6 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин. 
Так, солдат ОСОБА_7 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/10361/25 від 09 жовтня 2025 року, яка набрала законної сили 06 листопада 2025 року, маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керування транспортними засобами, діючи умисно, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, без посвідчення водія, яке не отримував в установленому законом порядку, 14 листопада 2025 року близько 10 год. 31 хв. по вул. Василишина, 27 в м. Івано-Франківськ керував транспортним засобом марки «Ford» номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції під час виконання ними своїх службових обов`язків. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення та суду пояснив, що дійсно керував автомобілем знаючи про те, що був позбавлений права керування. У вчиненому щиро каявся та пояснив, що більше за кермо не сідає і належні висновки для себе зробив. Просив суд суворо його не карати. 
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого  ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. 
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він неодружений; має на утриманні малолітню дитину; на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває; згідно з ст. 89 КК України раніше не судимий. 
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання, - судом не встановлено. 
Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, обвинуваченого, який просив суворо не карати,суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_6 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. 
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, арешт на майно, - не накладався. 
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд – 
у х в а л и в : 
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію. 

Головуючий-суддя ОСОБА_9