Справа № 420/6147/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )за результатом якого позивач просить: 
- визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб 18% з суми виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №420/9128/25;
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №420/9128/25;
- визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 420/9128/25;
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України повернути ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 420/9128/25.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при виключенні його ОСОБА_1 зі списків особового складу, НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) з ним не здійснив повного розрахунку при звільненні, зокрема: НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 420/9128/25 здійснив виплату грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення), грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року, з розрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на загальну суму 169 881,56 грн, що підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_2 від 02.02.26р. на адвокатський запит 29.01.2026. Відтак, виплату грошового забезпечення відповідач провів без рівноцінної компенсації втрат доходів при проведенні доплати грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб, а також відповідач протиправно оподаткував військовим військовослужбовця.Не погоджуючись із вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 10 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. Тому, відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі – Військова частина НОМЕР_2 ), що відповідачем за час розгляду справи не заперечувалось.
Разом з тим, при звільненні позивачу нараховано та виплачено грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, які всупереч приписів чинного законодавства були розраховані та виплачені з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01.01.2018 року, тому позивач звернувся до суду в межах справи №420/9128/25.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25, позивачу на банківський рахунок було перераховано 169881,56 грн.
З метою отримання детального розрахунку грошового забезпечення, яке було виплачено позивачу на виконання вищевказаного рішення суду, він звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із відповідним зверненням. 
15.01.2026 року відповідач у відповідь надіслав розрахунковий лист за листопад 2025 року, з якого вбачається, що на виконання рішення від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25 позивачу було нараховано до виплачено грошове забезпечення, водночас, із вказаної суми утримано податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.
Не погоджуючись із зазначеними діями військової частини, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 Податкового кодексу України (пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44).
Відповідно до п.2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (п.3 Порядку №44).
Згідно п.4 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, 
поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Пунктом 5 Порядку №44 встановлено, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 ПК України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Аналіз вищенаведеного свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.
Несвоєчасна виплата грошового забезпечення у належному розмірі при звільненні сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.
Вищевказані висновки корелюються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.06.2018 року у справі №812/1048/17.
Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з сум грошового забезпечення, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Враховуючи зазначене, здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
При цьому спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин судом обирається з урахуванням принципів адміністративного судочинства та змісту ст.ст.2,5,245 КАС України.
Враховуючи вищезазначені обставини, а також той факт, що відповідач не довів правомірність своїх дій під час розгляду даної справи, суд доходить висновку про протиправність дій НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманої з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Для належного та ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманої з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Щодо визнання протиправними дій відповідача в частині утримання військового збору у розмірі 5% з суми виплаченого грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №420/9128/25, суд зазначає наступне.
Згідно п.16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Відповідно до підп.1 підп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені п.162.1 статті 162 цього Кодексу, тобто фізичні особи - резиденти, які отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1. п.162.1 ст.162 ПКУ).
Відповідно до пп.1 пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підп.1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пп.163.1.1 п. 163.1 ПКУ).
Згідно з пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підп.1.1 цього пункту, - 5% від об`єкта оподаткування, визначеного підп.1 підп.1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною пп.4 цього підп.(підпункт 1 підп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" №4015-IX від 10.10.2024 було збільшено ставку військового збору з 1,5% до 5% від оподатковуваного доходу фізичних осіб.
При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні" №4113-IX від 04.12.2024 уточнений перелік доходів військовослужбовців, до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5%.
Відповідно до пп.4 пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підп.1.7 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу), зокрема, військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України.
Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №4113 від 04.12.2024 зміни до п.п.16-1 і 25 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовуються з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" від 10 жовтня 2024 року №4015-IX.
З огляду на те, що Закон України №4015-IX від 10.10.2024 набрав чинності 01.12.2024, то зміни до п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України внесені Законом України №4113-IX від 04.12.2024 щодо ставки військового збору у розмірі 1,5 відсотка застосовуються з 01.12.2024.
Судом встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25 відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, з утриманням з нарахованого доходу військового збору за ставкою 5%.
Водночас, до такого доходу позивача, в силу положень Податкового кодексу України, має застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5%, тобто на 3,5 відсотка менше, ніж було утримано відповідачем.
Аналогічного висновку дійшов П?ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 08.06.2026 року по справі №420/38408/25.
Крім того, п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 жовтня 2024 року №4015-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" встановлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених п.162.1 ст. 162 ПК України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо утримання з ОСОБА_1 військового збору у розмірі 5% з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Також суд вважає за необхідне зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору у розмірі 3,5% з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18%, утриманої з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18%, утриманої з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо утримання з ОСОБА_1 військового збору у розмірі 5% з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року по справі №420/9128/25.
Зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору у розмірі 3,5% з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2025 року по справі №420/9128/25.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко