ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/10490/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/10490/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2026 адвокат Дятлова Мирина В`ячеславівна, здійснюючи на підставі ордеру (серія ВІ №1417309 від 31.07.2026) представництво інтересів ОСОБА_1 , звернулася з вищезазначеним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ) щодо обчислення пенсії позивача без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022, 2023 роки;
- зобов`язати ГУПФ здійснити з 31.01.2026 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022, 2023 роки, з урахуванням виплачених сум.
Мотивуючи цей позов, представник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який при обчисленні позивачу пенсії за віком протиправно застосував показники середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки замість показників 2021 - 2023 року. 
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
У наданому до суду відзиві на позов представник ГУПФ просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Повідомляє, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ, де з 16.08.2010 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". На підставі заяви від 22.01.2024 позивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом №1058. Розрахунок пенсії здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 3764,40 грн. 
Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у ГУПФ, де з 16.08.2010 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". За заявою позивача від 22.01.2024 її переведено на пенсію за віком.
У відповідь на звернення щодо перерахунку пенсії листом ГУПФ від 20.07.2026 №1600-0305-8/67241 заявницю поінформовано про те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, оскільки право на призначення пенсії було використано у 2010 році, та це суперечить вимогам статті 45 Закону №1058.
Позивач, вважаючи протиправними дії ГУПФ щодо обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три останні роки (2021 - 2023), через представника звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-ІV).
Статтею 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 цього ж Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. 
Зокрема, у постанові від 16.06.2020 (справа №127/7522/17) Верховний Суд зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, який свого часу у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.
Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17.
У даній справі судом встановлено, що позивачу з 16.08.2010 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV вона звернулася вперше 22.01.2024. 
З огляду на викладене вище суд доходить висновку про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2021 - 2023 роки.
За таких обставин суд визнає протиправними дії ГУПФ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком позивача з 31.01.2026 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2021 - 2023 роки), у зв`язку з чим суд зобов`язує ГУПФ здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1  пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2021 - 2023 роки), починаючи з 31.01.2026.
Тож позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, визначений судом.
Згідно з приписами частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1064,96 грн підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/10490/26 - задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з 31.01.2026 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2021 - 2023 роки).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2021 - 2023 роки), починаючи з 31.01.2026.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання. 

Суддя | | Є.Б. Супрун