Справа № 134/931/26
1-кп/134/79/2026
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гарячківка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, пенсіонера по інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку квітня 2026 року (точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені), діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконну порубку дерев, прибув до лісового масиву, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 0521981500:04:003:0465, яка належить Вінницькій обласній раді (код ЄДРПОУ 00022438) та перебуває у постійному користуванні Вінницького обласного спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» (код ЄДРПОУ 31128012), у кварталі № 59, виділах 6 та 7 Крижопільської дільниці, між населеними пунктами с. Гарячківка та с. Красносілка Тульчинського району Вінницької області.
Після цього ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев у лісі, в порушення вимог ст. 2 Лісового кодексу України, згідно з якою лісові відносини – це суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпорядження лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та сталого використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, в порушення вимог ст. 4 Лісового кодексу України, згідно з якою до Лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якою громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів, діючи всупереч ст. 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», без будь-якого дозвільного документа на спеціальне використання лісових ресурсів, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев у вказаному лісі, ланцюговою бензомоторною пилою марки «Stihl» цілеспрямовано відділив сироростучі стовбури дерев до ступеня припинення росту, тим самим здійснив незаконну порубку 11 дерев породи «акація» різних діаметрів, внаслідок чого завдав навколишньому природному середовищу шкоди в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
У подальшому ОСОБА_4 зрізані дерева розрізав на колоди та завантажив на кустарно виготовлений причіп мотоблока марки «Zubr», який він напередодні позичив у жителя с. Гарячківка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 , при цьому не повідомивши його про намір використання мотоблока, та перевіз колоди до с. Гарячківка Тульчинського району Вінницької області, де збув розпиляну деревину невстановленій розслідуванням особі за грошову винагороду.
Відповідно до висновку комплексної судової економічної та інженерно-екологічної експертизи сума шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки 11 (одинадцяти) дерев у кварталі 59, виділах № 6 та № 7, що розташовані між населеними пунктами с. Красносілка та с. Гарячківка Тульчинського району Вінницької області, яка визначена у розрахунках, проведених 18.05.2026 старшим державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», підтверджується та становить 78 821,60 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав навколишньому природному середовищу істотної шкоди на загальну суму 78 821,60 гривень, а також шкоди в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, повідомив про добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди та просив суд суворо його не карати.
Від представника потерпілого – Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_7 надійшло клопотання про проведення судового розгляду кримінального провадження за відсутності представника потерпілого. У клопотанні зазначено, що у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим завданої шкоди потерпілий не має до нього претензій майнового характеру.
Обмежившись у судовому засіданні, за згодою учасників судового провадження, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 1 ст. 246 КК України.
Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 246 КК України як незаконну порубку дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою з інвалідністю, за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що він добровільно перерахував грошові кошти на підтримку Збройних Сил України, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах кримінального провадження.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді, складеної уповноваженим органом з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, – як середній. Орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілої сторони, представник якої зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого, а також поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, зокрема визнання ним вини та щире каяття, що, на думку суду, свідчить про повне усвідомлення ним вчиненого.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, а й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, бути відповідним до скоєного, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 246 КК України.
Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2026 року накладено арешт на речові докази, вилучені 11 квітня 2026 року під час огляду місця події, а саме: 19 (дев`ятнадцять) зрізів дерев порід «акація», «дуб», «граб» різних розмірів та 0,25 м3 деревини породи «акація»; автомобіль марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 ; бензопилу марки «Stihl».
Враховуючи, що бензопила марки «Stihl» належить обвинуваченому та була безпосередньо використана ним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації цього майна.
Оскільки суд дійшов висновку про застосування спеціальної конфіскації бензопили марки «Stihl» у власність держави, арешт, накладений на зазначену бензопилу, слід залишити до фактичного виконання вироку в частині спеціальної конфіскації майна. 
Водночас, у зв`язку з вирішенням долі інших речових доказів, арешт, накладений на автомобіль марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , а також на 19 (дев`ятнадцять) зрізів дерев порід «акація», «дуб», «граб» різних розмірів та 0,25 м? деревини породи «акація», підлягає скасуванню.
Оскільки 19 (дев`ятнадцять) зрізів дерев порід «акація», «дуб», «граб» різних розмірів та 0,25 м? деревини породи «акація» перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілої сторони – Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, суд вважає за необхідне залишити їх потерпілій стороні за належністю.
Крім того, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, що автомобіль марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне повернути його обвинуваченому за належністю.
У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз, які документально підтверджені та становлять 8 471,92 грн. 
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів. 
З огляду на викладене, зі ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 8 471,92 грн.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд –

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2026 року на речові докази, вилучені 11 квітня 2026 року під час огляду місця події, в частині арешту 19 (дев’ятнадцяти) зрізів дерев порід «акація», «дуб», «граб» різних розмірів, 0,25 м? деревини породи «акація» та автомобіля марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , – скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2026 року на бензопилу марки «Stihl», залишити до фактичного виконання вироку в частині спеціальної конфіскації.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- 19 (дев`ятнадцять) зрізів дерев порід «акація», «дуб», «граб» різних розмірів та 0,25 м3 деревини породи «акація», передані на відповідальне зберігання потерпілій стороні – Державній екологічній інспекції у Вінницькій області, – залишити їй за належністю;
- автомобіль марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та знаходиться на арештмайданчику ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, – повернути ОСОБА_4 за належністю;
- бензопилу марки «Stihl», яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, – конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у сумі 8 471,92 грн (вісім тисяч чотириста сімдесят одна гривня 92 копійки).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: