Суддя Попова В. О. 
Справа № 644/3982/25 
Провадження № 2/644/1241/26 
03.07.2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року          м. Харків
Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді Попової В.О.,
за участю секретаря Плаксій К.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування шкоди,
У С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на його користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 47 045,00 грн, витрати за проведення експертного дослідження №26503 в розмірі 10177,92 грн, а також просив стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , на підставі ордеру 2827/07 від 20.08.2007.
"25" жовтня 2024 року позивач виявив, що його квартира залита водою, на стінах та стелі
житлової кімнати спостерігаються мокрі плями та пошкодження штукатурки.
Внаслідок залиття квартири позивачу завдано майнової шкоди, а саме: пошкоджено шари штукатурного, шпаклювального опорядження, шпалери, підвісна стеля з гіпсокартону в правому куті житлової кімнати квартири."04" листопада 2024 року позивачем було направлено заяву відповідачу щодо фіксації факту залиття та складання акту про залиття квартири. Проте, відповідач листом відмовив надати своїх представників та не визнав свою провину. Після чого, "22" листопада 2024 року комісією у складі представників, які мешкають в будинку - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проведено обстеження квартири позивача з метою виявлення причини і розміру заподіяної позивачеві вищезгаданим залиттям шкоди. Згідно з актом від 22.11.2024 залиття квартири сталося внаслідок неякісного виконання робіт по заміні кранів на стояках квартири позивача влітку 2024 року з вини працівників Харківських теплових мереж. Розмір спричиненої шкоди підтверджується висновком експерта / кошторисом від "22" квітня 2025 року та становить 47045 грн. У зв`язку з викладеними обставинами позивач вимушений звернутися до суду. 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харковавід 09 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 
04.06.2025 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача – адвокат Вініцький М.В. подав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував. Вказав, що позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують вину КП «Харківські теплові мережі» у залитті квартири. Акт залиття квартири є недопустимим доказом, оскільки він складений із порушенням вимог закону. В обґрунтування своїх заперечень щодо доводів позову, посилався на те, що відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житловокомунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир, приміщень складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.
Відповідний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира (приміщення), яку було залито.
Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені обов`язкові дані: дата складання акту; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я по батькові власника (наймача, орендаря) квартири (приміщення), що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири (приміщення), з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода ( обсяг необхідного ремонту приміщень квартири). Перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт залиття квартири, який не містить вищезазначених реквізитів, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди. З викладених підстав сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову. 
09.06.2025 через підсистему «Електронний суд» позивачем подана відповідь на відзив, у якій він підтримав доводи викладені у позовній заяві.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позивні вимоги та доводи наведені на їх обґрунтування підтримав та пояснив, що влітку 2021 року самостійно замінив труби в своїй квартирі АДРЕСА_1 на поліпропіленові труби.Причиною заміни труб було постійне залиття квартири після припинення опалювального сезону. Він неодноразово звертався до КП ХТМ та просив усунути причину протікання, але КП ХТМ не реагував. Після чого він вирішив самостійно замінити стояки опалення. Після заміни стояків все одно відбувалось залиття квартири після закінчення опалювального сезону, оскільки протікали запірні крани на стояках, які не дозволив замінити відповідач. 22.06.2024 відповідач замінив запірні крани на стояках системи опалення позивача, через які відбувався витік теплоносія і залиття помешкання позивача після припинення опалювального сезону. Під час заміни запірних кранів працівник КП ХТМ встановив муфтові з`єднання. Одне із з`єднань виявилось дефектним, через неякісно виконане муфтове з`єднання і відбувся витік теплоносія 25.10.2024, що призвело до залиття квартири. До диспетчерської служби 1562 КП ХТМ щодо фіксації факту залиття він дійсно не звертався. Оскільки своїх представників для складання акту КП ХТМ не направило, він 22.11.2024 самостійно склав акт про залиття та ознайомив з ним мешканців будинку - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підписали цей акт. Наполягає, що складений ним акт від 22.11.2024 відповідає вимогам чинного законодавства, просить задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.03.07.2026 через підсистему «Електронний суд» надав заяву про закінчення розгляду справи у відсутність представника КП ХТМ .
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до презумпції вини особи, яка завдала шкоди (стаття 1166 ЦК України), не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Позивач доводить наявність шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Зазначений висновок у такій категорії справ підтримано у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 711/7670/16-ц, провадження № 61-23957св18, від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17, провадження № 61-6012св20.
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1875-IV, управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 9 Закону 1875-IV, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем та виробником.
Згідно зі статтею 13 Закону 1875-IV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова, КП «ХТМ» визначено виконавцем з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
КП “Жилкомсервіс” як балансоутримувач та управитель в листопаді 2006 року відповідно до норм чинного законодавства уклало публічний договір про надання житлово-комунальних послуг зі споживачами м. Харкова, який був опублікований 28.11.2006 у газеті “Слобода” та набрав чинності з 1 січня 2007 року. 
Підпунктами 3, 9 пункту 15 цього договору КП “Жилкомсервіс” зобов`язалося перед споживачами м. Харкова утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, передбачені законодавством; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.
Згідно зі статтею 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 № 1875-IV, який діяв на час прийняття рішення № 1186, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включали прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.
Як вбачається із статті 13 Закону технічне обслуговування і поточний ремонт — це різні види послуг. Однак на підставі рішення виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 між КП “Жилкомсервіс” та КП “Харківські теплові мережі” укладений договір № 15/1 від 13.02.2012, яким передбачений обов`язок КП “Харківські теплові мережі” надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій тільки в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень у цих системах.
КП “Харківські теплові мережі” виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину — здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з локалізації аварій в цих системах.
Забезпечення проведення ремонтів внутрішньобудинкових систем покладено на балансоутримувача та управителя житлового фонду чинним законодавством та публічним договором, укладеним КП “Жилкомсервіс” з власниками житлових та нежитлових приміщень житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин першої, третьої статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордеру на житлове приміщення №2827/07 від 20.08.2007, (а.с.4).
Обґрунтовуючи позовні вимоги , позивач посилається на складений ним Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 22.11.2024, (а.с.8). 
Згідно акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального
опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 22.11.2024, зазначено, що 25.10.2024 у будинку АДРЕСА_2 , на горищі трапилась аварія на системі центрального опалення в місці муфтового з`єднання, в зв`язку з чим сталось залиття квартири АДРЕСА_3 . Причина залиття: неякісне виконання робіт працівниками «ХТМ» під час заміни кранів на стояках і встановлення муфт влітку.
Суд зазначає, що відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житловокомунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аваріїквартир, приміщень складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Відповідний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирногобудинку, в якому знаходиться квартира (приміщення), яку було залито.Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунальногогосподарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. №12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири (приміщення), що зазнала шкоди; адреса квартири (приміщення), поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири(приміщення), з вини якого сталося залиття; адреса квартири (приміщення), поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.
Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та збоку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).
Відтак, наданий позивачем акт від 22.11.2024 не містить відомостей про членів комісії, висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття. Не вказано в акті і про присутність під час його складання заінтересованих осіб з боку винної сторони. Крім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття. 
Наданий позивачем акт обстеження, не відповідає вимогам п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», якими передбачено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито.
Акт залиття квартири (приміщення), який не містить вищезазначених
реквізитів, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в постанові КЦС ВС по справі №2-1974/11 від 21.02.2018, постанові КЦС ВС по справі №465/2120/14-ц від 10.05.2018. 
Складений позивачем акт від 22.11.2024 повністю не відповідає зазначеним вимогам, а тому і не приймається судом як доказ, оскільки в ньому відсутня передбачена вказаними нормативними актами інформація та він складений неуповноваженою на те особою.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення з вини відповідача матеріальної шкоди за обставин викладених у позові, суду не надано.
У зв`язку з не доведенням позивачем вини відповідача у спричиненні матеріальної шкоди, відсутні підстави для задоволення позову.
Питання щодо судових витрат судом вирішується на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.11, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування шкоди – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Вступну та резолютивну частини рішення складено та проголошено 03.07.2026. Повний текст рішення складено 07.07.2026.
Суддя В.О. Попова