Справа № 446/1303/26 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І. 
Провадження № 33/811/1481/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жиравецького Тараса Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жиравецького Тараса Михайловича на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 серпня 2026 року,

встановив:

цією постановою, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 665 гривні 60 копійок судового збору.
Відповідно до постанови, 10.05.2026 о 05:30:00 год, на вулиці Героїв Небесної Сотні 29А в місті Кам`янка-Бузька, Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки “Форд” д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, бліде обличчя). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу “Драгер”. Тест 3131. Результат огляду 0,80 проміле. ОСОБА_1 з даним результатом не погодився, тому додаткового повторне тестування проводило в медичному закладі Кам`янка-Бузької ЦРЛ. Тест №00085. Результат огляду 0,66 проміле.
На вказану постанову захисник адвокат Жиравецький Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неповним з`ясуванням обставин справи і порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак така підлягає скасуванню, з огляду на наступне. 
Зауважує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, про що поліції було відомо, а тому його огляд на стан сп`яніння мав проводитися за спеціальною процедурою ст. 266-1 КУпАП із залученням посадової особи Військової служби правопорядку ЗСУ, чого зроблено не було.
Вказує, що поліцейські не забезпечили безперервної відеофіксації огляду і не залучили двох свідків, а повну редакцію відеозапису до матеріалів справи не надали.
Крім того, у закладі охорони здоров`я не було проведено обов`язкових лабораторних досліджень для підтвердження позитивного результату.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання не з`явився. Адвокат Жиравецький Т.М. клопотав про розгляд апеляційної скарги за участі ОСОБА_1 , однак доказів поважності причини неявки до суду не надав.
При цьому, відкладаючи справу, суд сприяв у реалізації права на участь у судовому засіданні, однак, будучи належним чином повідомленим про наступну дату, час та місце розгляду справи, останній таким правом не скористався.
З огляду на наведене, враховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо є дані про її своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши виступ захисника адвоката Жиравецького Т.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 662054 від 10.05.2026 (а.с.5); роздруківкою приладу “Драгер 6820”, результат огляду – 0,80‰ (а.с.4); роздруківкою приладу “Алкофор 505”, результат огляду – 0,667‰ (а.с.3); відеозаписом події (а.с.46); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.05.2026 (а.с.6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 27 від 10.05.2026, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.8); рапортом працівника поліції від 10.05.2026 (а.с.9) та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.
Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.05.2026 серії ЕПР1 № 662054 водій ОСОБА_1 , 10.05.2026 о 05:30:00 год, на вулиці Героїв Небесної Сотні 29А в м. Кам`янка-Бузька, Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки “Форд” д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, бліде обличчя). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу “Драгер”, Тест 3131, результат огляду 0,80 проміле. ОСОБА_1 з даним результатом не погодився, тому додатково повторне тестування проводилося в медичному закладі КНП “Кам`янка-Бузька ЦРЛ”, тест № 00085, результат огляду 0,66 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором СРПП ВнП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Б.В. Кондюхом, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, бліде обличчя, за допомогою приладу «Drager 6820 ARLJ-0188», результат позитивний – 0,80 ‰. 
При цьому, з доданого до матеріалів справи відеозапису події, працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, оскільки останній не погодився з результатами даного огляду на місці події. В подальшому, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, результат тесту – 0,667 ‰, який перевищує гранично допустиму норму 0,2 проміле. 
Відповідно до з п.3, п.4, п.15, п.16, п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735та п.8, п.10, п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103: огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.
Апеляційним судом встановлено, що за наслідками проведеного в закладі охорони здоров`я огляду, у відповідності до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.8).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 27 від 10.05.2026 (а.с.8), за результатами проведеного лікарем КНП «Кам`янка-Бузька ЦРЛ» ОСОБА_2 огляду у громадянина ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння, результат – 0,667 ‰.
Наведений вище висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відповідає вимогам Інструкції, містить у собі усі необхідні до заповнення дані.
В даному випадку огляд особи на стан сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я, та жодних порушень порядку проведення такого огляду виявлено не було.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки останній проходив огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, і обидва рази у нього виявлений стан алкогольного сп`яніння.
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1 , є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Щодо твердження захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, щодо яких діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Таким чином, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП.
При цьому, огляд водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.
Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є водієм, а тому огляд на стан сп`яніння вірно проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Натомість факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.
Відтак, працівник поліції виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, разом з тим водій ОСОБА_1 не виконав покладеного на нього обов`язок, передбачений п. 2.9 Правил дорожнього руху України, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є не безперервним, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі, а також результати такого огляду.
Доводи апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 662054 від 10.05.2026 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Таким чином, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неповним з`ясуванням обставин справи, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було, суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жиравецького Тараса Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 серпня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя    Л.Я. Гончарук