Справа № 157/1330/25
Провадження №2/157/81/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
14 вересня 2026 року | місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого - судді Гамули Б.С.,
з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 08 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - позичальник, боржник, відповідач) було укладено договір позики №7383946 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (надалі - договір, договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як 10.10.2021 відповідачем було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (далі - ІТС) і 08.02.2023 заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://clickcredit.ua/, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №7383946 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 №107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://clickcredit.ua/), було однозначно встановлено як ОСОБА_1 .
Позичальник 08.02.2023, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор VVRu2agrH3, який в свою чергу боржником було 08.02.2023 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору, на умовах визначених офертою. Таким чином, 08.02.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Розділу 1 договору, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (далі - сума позики) в розмірі 2500 грн на погоджений умовами договору строк (надалі - строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до розділу 2 договору позика надається строком на 30 днів. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні позики.
Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді позики відповідно до договору та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював часткові (-у) оплати (-у) в рахунок погашення заборгованості за договором №7383471 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за договором позики. Сплачуючи заборгованість за договором відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного договору позики, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 
Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», надалі - позивач, новий кредитор) 11 липня 2023 року було укладено договір факторингу №01.02-36/23 (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №7383946 станом на дату відступлення склала: 9550 гривень. Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №7383946 від 08.02.2023 становить: заборгованість за основним боргом - 2500 грн; заборгованість по відсотках - 7050 гривень.
08.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (надалі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - позичальник, відповідач) було укладено договір про надання фінансового кредиту №12267-04/2023 (надалі - кредитний договір, договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) у сумі 5700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5% на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював часткові (-у) оплати (-у) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №12267-04/2023 від 08.04.2023, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором, що є додатком до позовної заяви (останній платіж було здійснено 18.04.2023 у сумі 2553 грн 60 к.). Сплачуючи кредит, відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
03.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», (надалі - новий кредитор) було укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт (первісний кредитор) передав фактору (новому кредитору), а фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, в тому числі було відступлено і заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №12267-04/2023.
29.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») надалі - позивач, новий кредитор) було укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №12267-04/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає: 22 230 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №12267-04/2023 від 08.04.2023 становить: заборгованість по тілу кредиту - 5700 грн; заборгованість по відсотках - 16 530 грн; неустойка - 0 грн.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №7383946 від 08.02.2023 у розмірі 9550 грн, за договором №12267-04/2023 від 08.04.2023 у розмірі 22 230 грн, а також понесені судові витрати.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними вище договорами, а також понесені судові витрати лише на сплату судового збору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.
Дотримуючись положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти клієнту шляхом сплати ціни права грошової вимоги за плату (винагороду) (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги до боржника. Відносини у сфері факторингу регулюються Законом України «Про факторинг».
Судом встановлено, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №7383946. Відповідно до п. 1. договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з пунктами 2.1-2.4 договору сума позики - 2500 грн, строк позики (строк договору) - 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) - 37,21% фіксована, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 2,5% фіксована.
Згідно з пунктами 5-5.3 договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM «ClickCredit»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «Економ» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «ClickCredit»). Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі.
Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором VVRu2agrH3. Цим же ідентифікатором підписано додаток №1 до договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №7383946 від 08.02.2023 таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої загальна вартість кредиту становить 3437 грн 50 к, з яких: 2500 гривень сума кредиту; 937 грн 50 к. проценти за користування кредитом. Крім цього, сторонами договору підписано паспорт споживчого кредиту.
Також до договору долучено Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Факт видачі 08.02.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 2500 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», з якого вбачається, що кошти були перераховані на картку, маска якої вказана у договорі як реквізити належної позичальнику платіжної картки для надання коштів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
На підтвердження продовження строку (пролонгації) користування кредитом позивачем не подано доказів звернення відповідача в електронній формі, із застосуванням одноразового ідентифікатора, через його особистий кабінет шляхом укладення додаткової угоди (додаткового договору), що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації ним такого права.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики №7383946 від 08.02.2023 станом на 11.07.2023 заборгованість склала 9550 грн, з яких: заборгованість за тілом - 2500 грн; заборгованість за процентами 7050 грн.
Проте, суд не погоджується з нарахованим розміром заборгованості за вказаним договором позики, а тому такий підлягає перерахунку.
Із матеріалів справи вбачається, що 11.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (далі - фактор) укладено договір факторингу №01.02-36/23, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-36/23 від 11.07.2023 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №7383946 від 08.02.2023 у сумі 9550 гривень.
Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».
Судом також встановлено, що 08 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №12267-04/2023, який відповідач підписав електронним підписом.
Згідно з пунктами 1.1.-1.7. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5700 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 02.05.2023. Дата надання кредиту 08.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://bananacredit.com.ua/. Укладення цього договору не потребує укладання договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Цей тариф залишається незмінним протягом строку Договору. Крім цього, сторонами договору підписано паспорт споживчого кредиту. Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідач отримав кошти у розмірі 5700 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025, з якого вбачається, що кошти були перераховані на картку НОМЕР_2 , маска якої вказана у договорі як реквізити належної позичальнику платіжної картки для надання коштів.
Також до договору долучено Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (нова редакція)
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №12267-04/2023 від 08.04.2023, сформованим ТОВ «СВЕА ФІНАНС», ОСОБА_1 на виконання умов договору кошти не сплачував, внаслідок чого станом на 18.03.2025 у нього виникла заборгованість у розмірі 22 230 грн, з яких 5700 грн - заборгованість по тілу кредиту та 16 530 грн - заборгованість за відсотками по кредиту.
Проте, суд не погоджується з нарахованим розміром заборгованості за вказаним договором, а тому такий підлягає перерахунку.
Між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі клієнт) 03 липня 2023 року укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі: 320 904 260 грн 80 к. (триста двадцять мільйонів дев`ятсот чотири тисячі двісті шістдесят гривень вісімдесят копійок), що виникли у клієнта за кредитними договорами (далі - основні договори), укладеними між боржниками (далі - боржники) та клієнтом. На підставі цього договору фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №12267-04/2023 у сумі 15 247 гривень 50 копійок.
Крім того, 29.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (далі - фактор) укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 29.11.2023 №01.02-79/23 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №12267-04/2023 від 08.04.2023 у сумі 22 230 гривень.
Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Враховуючи вказані договори факторингу суд вважає, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за вказаними вище договором позики та кредитним договором.
На підставі викладеного ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаними вище договором позики та кредитним договором. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми позики та кредиту і сплати процентів.
Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 2500 грн та 5700 грн згідно з вказаними вище договором позики та договором про надання фінансового кредиту шляхом перерахування зазначеної суми на картковий рахунок, суд дійшов висновку про достатність підстав для стягнення з ОСОБА_1 вказаних сум на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Щодо позовних вимог ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за вказаними договором позики та кредитним договором, суд зазначає наступне.
У висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Наведений підхід до вирішення спорів у подібних відносинах підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16), де викладені такі правові висновки.
Поняття «користування кредитом», яким послуговуються скаржники, є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником, як правило, за плату можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункт 54) та від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (пункт 6.19).
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини, виходячи з правової природи останніх.
Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України і цей розмір може зменшити суд.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за користування кредитом). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Як уже зазначалось вище, за договором позики №7383946 від 08.02.2023 відповідач отримав грошові кошти у розмірі 2500 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом: за перший день - 37,21%; з другого дня користування позикою - 2,5% в день. Отже, за цим договором позики відповідач зобов`язаний був сплати відсотки у розмірі 2742 грн 75 к., а враховуючи, що відповідачем сплачено 450 грн, суд вираховує цю суму із нарахованих відсотків.
Разом із тим, за договором про надання фінансового кредиту №12267-04/2023 від 08.04.2023 відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5700 грн на строк 25 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом 2,5% в день. Отже, за цим договором відповідач зобов`язаний був сплати відсотки у розмірі 3562 грн 50 к.
Аналізуючи наведені умови договору щодо строку, на який видається кредит, порядку нарахування процентів, суд приходить до висновку, що у договорах відсутні чіткі й зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. При цьому одночасно передбачено продовження (пролонгації) строку кредитування до невизначеної дати. Так, матеріали справи не містять відомостей щодо продовження (пролонгації) строку кредитування.
Отже, слід виходити з того, що сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем витяги із реєстрів боржників до договорів факторингу не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості.
Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за договором позики №7383946 від 08.02.2023 у розмірі 4792 грн 75 к., з яких 2500 гривень сума боргу за тілом та 2292 грн 75 к. відсотки за користування кредитом у межах строку кредитування (30 днів із моменту отримання кредиту) (2500 грн х 37,21% х 1д. = 930 грн 25 к., 2500 грн х 2,5% х 29д. = 1812 грн 50 к., 930 грн 25 к. + 1812 грн 50 к. - 450 грн = 2292 грн 75 к.), а за договором про надання фінансового кредиту №12267-04/2023 від 08.04.2023 у розмірі 9262 грн 50 к., з яких 5700 гривень сума боргу за тілом та 3562 грн 50 к. відсотки за користування кредитом у межах строку кредитування (25 днів із моменту отримання кредиту) (5700 грн х 2,5% = 142 грн 50 к. х 25д. = 3562 грн 50 к.), а тому позов ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов частково, покладає судові витрати, які складаються із судового збору, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено на 44,23% (14 055 грн 25 к. х 100% : 31 780 грн), із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1071 грн 43 к. (2422 грн 40 к. х 44,23%).
Суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу, оскільки він відмовився від їх відшкодування.
Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 205, 207, 509, 526, 527, 530, 536, 626, 628, 638, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд 
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №7383946 від 08 лютого 2023 року в розмірі 4792 (чотири тисячі сімсот дев`яносто два) гривні 75 копійок та за договором про надання фінансового кредиту №12267-04/2023 від 08 квітня 2023 року в розмірі 9262 (дев`ять тисяч двісті шістдесят два) гривні 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1071 (одна тисяча сімдесят одна) гривня 43 копійки.
Рішення суду може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126, код в ЄДРПОУ 37616221; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 

Головуючий | | Б.С. Гамула