| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/46201/24 

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н.П.
Суддів: Аліменка В.О., Файдюка В.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року, суддя Марич Є.В. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.08.2024 №00875940701, №00875950701, №00875960701.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02.08.2024 №00875940701, №00875950701, №00875960701.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія "БЕСТА» (код ЄДРПОУ 37593110) судовий збір у сумі 60560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), а саме: за подання позовної заяви у розмірі 24224,00 грн та апеляційної скарги у розмірі 36336,00 грн.
27.11.2025 до суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» витрати на правничу допомогу в розмірі 105000 грн.
За приписами частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки учасники справи не заявляли клопотань про розгляд справи за участі їх представників, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення колегія суддів вважає за можливе провести у порядку письмового провадження.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статі 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Із матеріалів справи убачається, що інтереси позивача в суді першої інстанції представляли адвокат Зудінов О.О. та адвокат Маміч А.О., що підтверджується ордерами від 03 жовтня 2024 року та від 11 грудня 2024 року. Дані ордери видані Адвокатським бюро «Олег Зудінов та партнери».
Разом з тим, у зазначених договорах вказано, що вони видані на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №07/24/37593110 від 03 липня 2024 року.
Відповідно до п. 4 ст. 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджується одним із таких документів: 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Отже, колегією суддів встановлено повноваження представників позивача, які надали правничу допомогу позивачу під час розгляду справи №320/46201/24.
Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб?єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Також у Верховному Суді послалися на рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 № 23-рп/2009 у справі про право на правову допомогу. У ньому орган конституційної юрисдикції звернув увагу на те, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз?яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб?єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб?єктами права.
Щодо витрат, пов?язаних з правничою допомогою адвоката, то їх згідно зі ст. 134 КАС несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховним Судом у численній судовій практиці зазначено правила обчислення розміру витрат на оплату послуг адвоката. Цей розмір має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Обов?язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев?ятої статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, колегія суддів зазначає, що судом має врахуватись під час вирішення питання про розподіл судових витрат: 
1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов?язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Крім цього, згідно зі ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених законодавчих положень, робить висновок колегія суддів, дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов?язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб?єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об?єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Так представником позивача до суду першої інстанції було надано: договір №07/24/3759/3110 від 03 липня 2024 року про надання професійної правничої допомоги, а також рахунок №03-07 від 03 липня 2024 року про сплату 70000 грн за правничу допомогу та платіжну інструкцію №8367 про сплату 70000 грн - оплата послуг правничої допомоги відповідно до зазначеного договору (т. 3, а.с. 54).
Згідно договору від 03.07.2024 Адвокатське бюро зобов`язалось надати Клієнту правничу допомогу у вигляді складання процесуальних документів та представництва з питань, що пов`язані з Головним управлінням ДПС у м. Києві акту про результати документальної планової виїзної перевірки від 19.06.2024.
Згідно з п. 4 Договору, у відповідності до ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням складності справи, її значення для клієнта, кваліфікації і досвіду адвокатів, часу, що може бути витрачений на надання допомоги, та інших істотних обставин, сторони погодили, що за надання професійної правничої допомоги, визначеної у п. 1.1 цього договору Клієнт сплачує Бюро гонорар в наступних розмірах:
- в суді першої інстанції Клієнт сплачує Бюро гонорар у фіксованому розмірі що дорівнює 70000 грн;
- в суді апеляційної інстанції Клієнт сплачує Бюро гонорар у фіксованій сумі, що дорівнює 35000 грн.
Розмір гонорару є незмінним.
До заяви про стягнення витрат на правничу допомогу представником надано наступні документи: 
- акт передачі-прийняття правничої (правової) допомоги від 10.10.2024 № 10-10; 
- рахунок від 26.11.2025 № 26-11 від 26.11.2025 на суму 35000 грн виставлений ТОВ «Агропромислова компанія «БЕСТА»; 
- акт передачі-прийняття професійної правничої (правової) допомоги від 26.11.2025; 
- платіжну інструкцію від 27.11.2025 № 10065 про сплату 35000 грн правничої допомоги.
Колегія суддів враховує, що розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався в порядку письмового провадження, оскільки суд за згодою учасників справи після проведення судових засідань перейшов у письмове провадження.
Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві до матеріалів справи не надав будь-яких заперечень щодо співмірності витрат на правничу допомогу, які заявив позивач як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, відповідно до квитанції №5200362, до Головного управління ДПС у м. Києві доставлено від представника позивача Зудінова О.О. 27.11.2025 о 16:34 заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та документів, долучених до заяви.
Водночас, Шостим апеляційним адміністративним судом 02.12.2025 на адресу Головного управління ДПС у м. Києві було направлено повідомлення про розгляд заяви ТОВ «Агропромислова компанія «БЕСТА» про ухвалення додаткової постанови. 
Між тим, відповідачем до тепер жодної заяви чи клопотання про незгоду з сумою витрат чи зі стягненням таких витрат подано не було.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стосовно вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу, що Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України" оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97).
У пункті 269 рішення у цій справі ЄСПЛ зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, пункт 55).
У справі "Черніус та Рінкевичюс проти Литви" (Сernius and Rinkeviсius v. Lithuania) (заяви № 73579/17 та № 14620/18, пункт 71) ЄСПЛ також посилався на загальніший принцип про те, що ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має покладатись на саму державу і помилки не мають виправлятися за рахунок осіб, яких це стосується (див. також рішення у справах "Beinaroviс and others v. Lithuania", заява № 70520/10, пункт 140 та "Radchikov v. Russia", заява № 65582/01, пункт 50).
ЄСПЛ у цій справі також дійшов висновку, що відмова національних судів у відшкодуванні заявникам судових витрат, понесених в ході адміністративного провадження, в якому вони оскаржували накладення державною інспекцією з праці штрафів і за результатами якого вони домоглися скасування цих рішень як необґрунтованих, становило порушення їхнього права на доступ до суду, і тому порушення пункту 1 статті 6 Конвенції незалежно від сум цих витрат (пункт 74). Водночас витрати не мають бути понесені безвідповідально чи без належного обґрунтування (див. рішення у справах "Stankiewicz v. Poland", заява № 46917/99, пункт 75).
Відповідні принципи, що випливають з усталеної практики Суду та стосуються права на доступ до суду, наведені у рішенні ЄСПЛ у справі "Zubac v. Croatia" (заява № 40160/12, пункти 76 - 86).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №160/6762/21.
Враховуючи, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально, а також, враховуючи співмірність вказаної суми зі складністю справи, змістом позовної заяви та апеляційної скарги, часом, витраченим адвокатами на підготовку та поданння відзиву на апеляційну скаргу, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, витраченого часу під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, а також те, що адвокат як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій був присутній, з огляду на відсутність заперечень відповідача стосовно суми витрат, зазначеної сторонами у зазначених вище документах, а також враховуючи ціну позову, об`єм справи, необхідність детального її вивчення та обгрунтування представниками позивача всіх обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 105000 грн витрат на правничу допомогу. 
Колегія суддів ще раз зазначає, що дана сума є співмірною з виконаним об`ємом роботи адвокатом, кількості витраченого часу, розміру гонорару, обсягу наданих послуг, ціни позову та значення справи для позивача. 
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» задовольнити.
Ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ 37593110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «БЕСТА» (ЄДРПОУ 337593110) витрати на правничу допомогу в розмірі 105000,00 грн (сто п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Аліменко В.О.

Файдюк В.В.