Cправа № 127/23574/26
Провадження № 2-а/127/228/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
21 липня 2026 року          м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі
головуючого судді - Гриневича В.С. 
секретар судового засідання: Святний В.М.,
за участю:
позивача: ОСОБА_1 , його представника - адвоката Педини О.А.,
представника відповідача: Кортоус М.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/23574/26 за позовом ОСОБА_1 , поданим його представником – адвокатом Пединою Олегом Анатолійовичем, до інспектора 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мельника Тараса Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через захисника, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивовано тим, що постановою ЕНА №07448227 від 26.06.2026, складеною поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Мельником Т.В., встановлено, що 26.06.2026 о 22:06 год. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-рівне, 127 км. 700 м., водій ОСОБА_1 керуючи т/з BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі руху, чим порушив п. 11.5 ПДР, за що його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Із вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною, необгрунтованою, а також вважає, що при складанні та винесені даної постанови порушено норми чинного законодавства України, чим грубо порушено права позивача.
Як зазначається позивачем так, дійсно орієнтовно у вказаний постановою час позивач керував т/з BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-рівне, 127 км. 700 м, де був зупинений поліцейським за звинуваченням у керуванні т/з по крайній лівій смузі руху, при вільній правій.
На вказане водій зауважив поліцейському, що рух дійсно здійснювався по крайній лівій смузі, оскільки це був нічний час доби, дорога є неосвітленою та на правій смузі знаходились уламки дерев, що суттєво ускладнювало рух по даній смузі та створювало загрозу його безпеці та безпеці дорожнього руху, що дозволено вимогами ПДР.
Однак, відповідні зауваження були залишені поза увагою даного поліцейського, який негайно приступив до складення відповідних адміністративних матеріалів.
З огляду на викладене, позивач просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 08.07.2026 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим його представником - адвокатом Пединою Олегом Анатолійовичем, до поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мельника Тараса Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 7448227 від 26.06.2026 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.
На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними. Так, 26.06.2026 відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Мельником тарасом Валерійовича винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7448227 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Підставою для винесення зазначеної постанови стало виявлення факту порушення вимог ПДР України, а саме: 26.06.2026 о 22:06 год. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-рівне, 127 км. 700 м., водій керуючи т/з BMW X6 М, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі руху, чим порушив п. 11.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Дане правопорушення зафіксоване на нагрудну камеру поліцейського №477873 та на камеру відеоспостереження, комплекс якої, розташований над стаціонарним постом поліції «Прогрес», що на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м.
У зв`язку з виявленим правопорушення поліцейськими було подано законну вимогу про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомив водія про вчинене порушення п. 11.5 ПДР України, яке останній не заперечив підтвердивши що здійснював рух у крайній лівій смузі «без мети».
Надалі на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 «а» ПДР України водію було пред`явлено законну вимогу про надання документів.
Під час перевірки документів та встановлення особи через інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції» було встановлено, що водієм є ОСОБА_1 .
Із тверджень зазначених у позовній заяві можна зробити висновок, що позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності, так як зазначає, що крайня права смуга містила перешкоди для руху. Поліцейським не ознайомив позивача з відеодоказами вчинення ним адміністративного правопорушення, а також висновки поліцейського є припущенням.
Однак, як встановлено з нагрудної камери поліцейського №477873, під час розгляду справи позивач не просив ознайомити його з доказами, а лише запитав чи наявна фото- чи відеофіксація вчиненого ним правопорушення. Разом з тим, позивач просив поліцейського винести постанову на його дружину.
З урахуванням встановлених обставин, поліцейським було правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З огляду на наведене представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник – адвокат Педина О.А. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити. 
Представник відповідачів Кортоус М.М. в судовому засіданні (на відеоконференцзв`язку) просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.06.2026 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшим лейтенантом поліції Мельником Тарасом Валерійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7448227, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 26.06.2026 о 22:06 год. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-рівне, 127 км. 700 м., водій керуючи т/з BMW X6 М, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі руху, чим порушив п. 11.5 ПДР – Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КуПАП. 
Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.
Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. 122 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.
Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. 
Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшим лейтенантом поліції Мельником Тарасом Валерійовичем.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.
За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до частини другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
З оскаржуваної постанови вбачається, що 26.06.2026 о 22:06 год. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-рівне, 127 км. 700 м., ОСОБА_1 керуючи т/з BMW X6 М, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі руху.
Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух
Як зазначено вище, частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил руху автомагістралями. 
Положеннями пункту 11.5 ПДР України передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕНА №7448227, представником відповідача надано суду компакт-диск з відеозаписами.
Дослідивши вказані відеозаписи, зокрема відео з камери відеоспостереження, комплекс якої, розташований над стаціонарним постом поліції «Прогрес», що на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи т/з BMW X6 М, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи жодних перешкод, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі руху.
Суд звертає увагу на те, що на відеозаписі з нагрудної бодікамери працівника поліції сам позивач не заперечував, що рухався в крайній лівій смузі.
Посилання позивача з приводу того, що він рухався в крайній лівій смузі оскільки на правій смузі руху знаходились уламки дерев, що ускладнювало рух судом до уваги не приймаються оскільки дані обставини не підтверджуються жодним доказом, а навпаки спростовуються оглянутим відеозаписом з камери відеоспостереження, комплекс якої, розташований над стаціонарним постом поліції «Прогрес», що на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не доведено належними засобами доказування того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялося.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які зафіксовані на відеозаписі. Працівником УПП у Волинській області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП України. При цьому, поліцейський з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, постанова серії ЕНА №7448277 від 26 червня 2026 року винесена в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.
Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, слід залишити без відшкодування.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕНА №7448227 від 26.06.2026, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Волинській області Мельником Тарасом Валерійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Пединою Олегом Анатолійовичем до інспектора 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мельника Тараса Валерійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач 1: Інспектор 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Мельник Тарас Валерійович, адреса місця роботи: 43005, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.
Відповідач 2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: