ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/340/26
Провадження № 2/505/2495/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді   Дзюбинського А.О.,
за участю:
секретаря судового засідання  Бондарчук А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи
Позиція позивача
До Подільського міськрайонного суду Одеської області через систему «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 17 520,00 грн, в тому числі 4 800,00 грн простроченої заборгованості за кредитом та 12 720,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами.
Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 20.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та   ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1368-0019 (далі - Договір), шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором «С9285», відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена процентна ставка 0,01 % в день, стандартна процентна ставка: 2,5 % в день. 
Крім того, 26.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та   ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1368-0019, відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові кредитні кошти за Договором у сумі 800,00 грн. 
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, і станом на 29.12.2025 утворилася заборгованість у розмірі 34 200,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4 800,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 29 400,00 грн.
Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника Програму лояльності, а саме часткового списання заборгованості за відсотками у розмірі 16 680,00 грн за умови погашення заборгованості за кредитним договором в 17 520,00 грн.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме 17 520,00 грн., в тому числі 4 800,00 грн простроченої заборгованості за кредитом та 12 720,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Позиція відповідача
Відповідачем заяви по суті справи не подано.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
05.02.2026 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
11.02.2026 представником позивача надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
12.02.2026 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. 
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Представник позивача у позовній заяві просив проводити судове засідання за його відсутності, проти ухвалення заочного судового рішення не заперечував.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
При цьому, суд бере до уваги позицію Верховного Суду, сформульовану у Постанові КЦС ВС від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони чи їх представники, інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У ситуації, що розглядається, суд прийшов до висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі не відкладаючи її розгляду.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 07.08.2026 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у ній доказів.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що 20.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1368-0019, шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором «С9285» у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Крім того, 26.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1368-0019, відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові кредитні кошти за Договором у сумі 800,00 грн. 
Відповідно до умов Договору та Додаткової угоди відповідачу було надано кредит у розмірі 4 800,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена процентна ставка - 0,01 % в день, стандартна процентна ставка: 2,5 % за кожен день користування кредитом. Дата повернення кредиту - 13.01.2025. Також відповідач ознайомився із Правилами відкриття кредитної лінії та одноразовим ідентифікатором, що є аналогом електронного підпису, підписав їх.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
ОСОБА_1 отримав 20.03.2024 грошові кошти в сумі 4 000 грн та 26.03.2024 в сумі 800 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс», сформованою щодо операцій 20.03.2024 та 26.03.2024 за допомогою платіжної системи LiqPay, платежі № 2439944983 та № 2442162715, на банківську карту НОМЕР_1 , зазначену відповідачем у реквізитах кредитного договору.
У порушення умов кредитного договору  ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 29.12.2025 становить 34 200,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4 800,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 29 400,00 грн.
Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника Програму лояльності, а саме часткового списання заборгованості за відсотками у розмірі 16 680,00 грн за умови погашення заборгованості за кредитним договором в 17 520,00 грн.
Впродовж строку дії кредитного договору відповідачем здійснено три платежі на виконання своїх зобов`язань. Перший платіж в сумі 3 120,00 грн здійснено 15.04.2024, який зараховано на сплату процентів за користування кредитом. Другий платіж в сумі 1 680 грн здійснено 29.04.2024, який зараховано на сплату процентів за користування кредитом. Третій платіж в сумі 1 680 грн здійснено 13.05.2024, який зараховано на сплату процентів за користування кредитом.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також із їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). 
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1054 ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Щодо законодавчого обмеження розміру процентної ставки 
Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 265/6582/16-ц від 04.09.2019.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-IX, який набув чинності 24.12.2023, пунктом 5 розділу І цього Закону, внесені зміни до ст. 8 та Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5, у якій зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнені п. 17 у якому зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 25.12.2023 до 22.04.2024) - 2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024).
Водночас у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" зазначено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тобто, вимоги п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", діють лише щодо договорів про споживчий кредит, які були укладені до набрання чинності цим Законом (до 24.12.2023) і лише, якщо строк їх дії продовжувався після набрання чинності цим Законом.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що оскільки кредитний договір у цій справі укладений після набуття чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", то на нього не поширюється п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відтак у зазначених договорах максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Щодо порядку обчислення максимального розміру денної процентної ставки 1 %
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з п. 1^2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Порядок обчислення денної процентної ставки регламентований ч. 4 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», де визначено формулу: ДПС = (ЗВСК / ЗРК) / t ? 100%, де ЗВСК - це загальні витрати за споживчим кредитом (які включають комісії), а не лише номінальні проценти, ДПС - денна процентна ставка, ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом, ЗРК - загальний розмір кредиту, t - строк кредитування у днях.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, до яких включаються  доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відтак, обмеження денної процентної ставки в 1 % стосується не лише номінальної відсоткової ставки, зазначеної в договорі, а сукупного показника вартості кредиту.
Відтак, встановлене обмеження у розмірі 1% на день є граничною межею для денної процентної ставки (ДПС), яка обчислюється з урахуванням усіх витрат споживача, зокрема й сплати комісії за видачу кредитних коштів.
Отже, для визначення відповідності умов кредитного договору частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», враховується фактичне здорожчання кредиту за рахунок нарахованих комісій та інших обов`язкових платежів, оскільки вони, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, є невід`ємною складовою загальних витрат за споживчим кредитом (ЗВСК).
У разі зазначення в договорі номінальної денної процентної ставки в розмірі 1 % та наявності інших платежів, зокрема комісії за видачу кредиту, сукупний розмір такої ставки, в розумінні ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», буде виходити за дозволені законом межі. Відтак, згідно з ч. 6 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», такі положення договору в частині перевищення максимального розміру денної процентної ставки є нікчемними, в силу ч. 5 ст. 12зазначеного закону.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Суд робить висновок, що 20.03.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та  ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини.
ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронними одноразовим ідентифікатором кредитний договір, таким чином погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір та додаткова угода укладені в електронній формі у порядку, визначеному статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи.
ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, що зазначені в Договорі.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд не може погодитися із розрахунком, наданим позивачем, оскільки такий розрахунок здійснений із застосуванням процентної ставки, яка не відповідає вимогам чинного законодавства.
Судом встановлено, що 20.03.2024 відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн, а 26.03.2024 відповідно до Додаткової угоди до Договору про відкриття кредитної лінії № 1368-0019 позивачем додатково надано 800,00 грн, у зв`язку із чим загальний розмір отриманих відповідачем кредитних коштів склав 4 800,00 грн.
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 % від загального розміру виданого кредиту. Оскільки кредитний договір укладений 20.03.2024, тобто після набрання чинності Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023, при визначенні розміру процентів за користування кредитом суд виходить із максимально допустимого законом розміру денної процентної ставки - 1 %.
Як встановлено судом, за період з 20.03.2024 по 25.03.2024 на суму кредиту 4 000,00 грн підлягали нарахуванню проценти у розмірі 240,00 грн. Після отримання відповідачем 26.03.2024 додаткових кредитних коштів у сумі 800,00 грн загальний розмір кредиту склав 4 800,00 грн, а за період з 26.03.2024 по 14.04.2024 проценти за користування кредитом становили 960,00 грн. Таким чином, станом на дату здійснення першого платежу загальний розмір процентів складав 1 200,00 грн.
15.04.2024 відповідачем здійснено платіж у розмірі 3 120,00 грн. Враховуючи встановлену договором черговість погашення заборгованості, суд виходить із того, що зазначений платіж у сумі 1 200,00 грн погасив нараховані проценти, а решта коштів у сумі 1 920,00 грн підлягала зарахуванню в рахунок погашення основної суми кредиту. Відтак після здійснення першого платежу залишок основного боргу становив 2 880,00 грн.
За період з 15.04.2024 по 29.04.2024 на залишок основного боргу у сумі 2 880,00 грн проценти за користування кредитом, виходячи із максимально допустимого законом розміру 1 % на день, становили 403,20 грн. Після здійснення відповідачем 29.04.2024 платежу у розмірі 1 680,00 грн нараховані проценти були погашені повністю, а залишок коштів у сумі 1 276,80 грн підлягав зарахуванню в рахунок погашення основної суми боргу. Після зазначеного платежу залишок кредитної заборгованості становив 1 603,20 грн.
За період з 29.04.2024 по 13.05.2024 на залишок основного боргу у сумі 1 603,20 грн підлягали нарахуванню проценти у розмірі 224,45 грн. Платежем від 13.05.2024 у сумі 1 680,00 грн відповідач повністю погасив зазначені проценти, а решта коштів у сумі 1 455,55 грн була спрямована на погашення основної суми кредиту. Таким чином, після здійснення трьох платежів залишок основного боргу становив 147,65 грн.
Після здійснення останнього платежу до визначеного договором кінцевого строку повернення кредиту - 13.01.2025 - на залишок основного боргу у сумі 147,65 грн підлягали нарахуванню проценти у розмірі 361,74 грн, обчислені виходячи із максимально допустимого законом розміру денної процентної ставки 1 %.
Отже, перевіривши поданий позивачем розрахунок заборгованості та здійснивши власний розрахунок із застосуванням положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що позивачем неправильно визначено розмір заборгованості відповідача, оскільки розрахунок здійснений із застосуванням процентної ставки 2,5 % на день, яка перевищує встановлений законом максимальний розмір денної процентної ставки.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що станом на дату закінчення строку кредитування заборгованість відповідача складається із залишку основної суми кредиту у розмірі 147,65 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 361,74 грн, а всього 509,39 грн. У решті заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості належними та допустимими доказами не підтверджено, що виключає можливість їх задоволення.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що позивачем ТОВ «Укр кредит фінанс» належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та неналежне виконання ним зобов`язань щодо їх повернення, однак наданий позивачем розрахунок заборгованості є неправильним, оскільки здійснений із застосуванням процентної ставки 2,5 % на день, що перевищує встановлений законом максимальний розмір денної процентної ставки для кредитного договору, укладеного після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023. Враховуючи проведені відповідачем платежі, вимоги ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження денної процентної ставки та здійснений судом розрахунок, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1368-0019 від 20.03.2024 становить 509,39 грн, у зв`язку із чим, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та межі заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити як таких, що не підтверджені належними та допустимими доказами.
Розподіл судових витрат у справі
Судовий збір
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» № 4232 від 16.01.2026.
Оскільки позов ТОВ «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі пропорційній до розміру задоволених позовних 77,41 грн (2 422,40 грн х (509,39 грн / 17 520 грн)).
Інші судові витрати позивачем не заявлено.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість у розмірі 509 (п`ятсот дев`ять) гривень 39 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» судові витрати в сумі 77 (сімдесят сім) гривень 41 копійка.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 07.08.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38548598, місцезнаходження: Україна, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, тел. +380800200221
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області        Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ