Справа № 175/4509/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 0056/980/021580350/1 від 16.02.2018 року у розмірі 49094,01 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн.та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2018 року між позивачем АТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 0056/980/021580350/1. За даним кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Відповідачу надано кредитні кошти, відповідно до умов та згідно порядку, визначеному кредитним договором, в сумі 26000 грн. 15.03.2024р. між АТ «ОТП БАНК» (ЄДРПОУ: 21685166) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 42649746) укладений Договір факторингу №15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0056/980/021580350/1 від 16.02.2018 року. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 49094,01 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 26000 грн.; заборгованість за відсотками становить 23094,01 грн. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
В судове засідання представник позивача не з`явився. При цьому представник позивача в позовних вимогах просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позивач не довів набуття права вимоги за кредитним договором, оскільки до матеріалів справи не надано реєстру боржників до договору факторингу, який би підтверджував перехід права вимоги саме щодо спірного кредитного договору, а також відсутні докази виконання умов договору факторингу щодо його фінансування. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів, зокрема самого кредитного договору, доказів перерахування кредитних коштів, відкриття карткового рахунку, банківських виписок щодо руху коштів та інших первинних документів, які б підтверджували виникнення та розмір заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є лише одностороннім розрахунком і не є належним доказом існування та розміру заборгованості, оскільки не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Також відсутні докази повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим вважає недоведеним набуття позивачем статусу належного кредитора. Просить застосувати позовну давність, посилаючись на те, що кредитний договір укладений у 2018 році, тоді як позов подано лише у 2026 році, тобто після спливу загальної позовної давності, а відступлення права вимоги не поновлює та не перериває її перебіг. Просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу або зменшити їх розмір, вважаючи заявлену суму неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та такою, що не відповідає критеріям розумності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.02.2018 року між позивачем АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0056/980/021580350/1. 
За даним кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. 
Відповідачу надано кредитні кошти, відповідно до умов та згідно порядку, визначеному кредитним договором, в сумі 26000 грн. 
В анкеті заяві від 31 січня 2018 року, Паспорті споживчого кредиту та заяві на встановлення кредитного ліміту наявний підпис ОСОБА_1 , що підтверджує її волевиявлення на укладення договору та ознайомлення з умовами кредитування.
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином, що підтверджуються наявними в матеріалах справи виписками щодо руху коштів по рахунку відповідача.
15.03.2024р. між АТ «ОТП БАНК» (ЄДРПОУ: 21685166) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 42649746) укладений Договір факторингу №15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0056/980/021580350/1 від 16.02.2018 року. 
Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 49094,01 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 26000 грн.; заборгованість за відсотками становить 23094,01 грн 
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № 0056/980/021580350/1 у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 49094,01 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 26000 грн.; заборгованість за відсотками становить 23094,01 грн
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
За твердженням позивача, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику та не сплатив відсотки в строки, передбачені кредитним договором.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідачем, всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасно виконання зобов`язань за кредитним договором та відсутності заборгованості перед позивачем за цим договором.
Беручи до уваги, що відповідач взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користуванням кредитом, при цьому, доказів сплати вказаної суми боргу він суду не надав, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 49094,01 грн.
Посилання відповідача на відсутність належних доказів укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів суд відхиляє, оскільки наявні в матеріалах справи анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, заява на встановлення кредитного ліміту, підписані відповідачем, а також виписки щодо руху коштів по її рахунку підтверджують укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та виконання банком своїх зобов`язань. Доводи щодо недоведеності переходу права вимоги також є необґрунтованими, оскільки матеріалами справи (договором факторингу, платіжною інструкцією, витягом з реєстру боржників, актом приймання-передачі реєстру боржників) підтверджується факт переходу права вимоги до позивача.
Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану.
Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.
Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України (чинного на момент звернення із позовом ) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по 04.09.2025 перебіг строків позовної давності зупинено.
Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. 
За таких обставин посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2662,40 грн. та судових витрат у розмірі 7000 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
До матеріалів справи представником позивача долучено договір про надання правничої допомоги №42649746 від 01.07.2025 року укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Діджи Фінанс», детальний опис наданих послуг на суму 7000 грн., акт підтвердження факту надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. 
Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості суд дійшов висновку необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2662.40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 0056/980/021580350/1 від 16.02.2018 року у розмірі 49094 грн. 01 коп, судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, буд.8, код ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 13.07.2026 року.

Суддя Харечко С.П.