Справа № 348/1116/26
Провадження № 2/354/564/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року м. Яремче
Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ковалюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в сумі 69 900,00 грн та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.07.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 09071-07/2023, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором.
Вказує, що Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
16.11.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 16112023, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 09071-07/2023 від 06.07.2023.
Позивач вказує, що оскільки він, як новий кредитор набув права вимоги не лише щодо вже існуючої заборгованості, а й щодо відсотків, які продовжують нараховуватися відповідно до первісних договірних умов, станом на дату закінчення строку кредитування загальна заборгованість відповідача становить 69 900,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 7 000,00 грн та заборгованість за відсотками – 62 900,00 грн.
Додатково вказує, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025.
Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що становить 69 900,00 гривень та понесені судові витрати.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. від 29.04.2026 цивільну справу № 348/1116/26 за позовом ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2026 головуючою суддею визначено Ковалюк О.М.
Ухвалою судді від 25.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідну інформацію, що становить банківську таємницю. 
12.06.2026 на виконання ухвали суду від 25.05.2026, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано суду витребувану інформацію, а саме лист № 20.1.0.0.0/7- 260528/100623-БТ від 03.06.2026.
Представник позивача в судове засідання не з?явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 09.07.2026 подав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, позов задовольнити частково в розмірі 65 210,00 грн з урахуванням положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», зменшити витрати на правничу допомогу із суми 8 000,00 грн до суми 1 000,00 грн, у зв`язку із необґрунтованістю суми, яку вказує позивач, а також просить витрати по сплаті судового збору пропорційно розподілити згідно з розміром задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що згідно заявки-анкети Клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» від 06.07.2023 відповідач надав свої персональні дані позивачу для укладення договору (а.с. 22-23).
06.07.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3761 укладено договір про надання фінансового кредиту № 09071-07/2023, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 7 000,00 грн (а.с. 13-21) 
Кредит надається строком на 360 днів. Дата погашення кредиту 29.06.2024 (п. 1.2. Договору). Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту (п. 1.4.1. Договору). Клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів (п. 1.5. Договору).
Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-75ХХ-ХХХХ-4979 (п. 1.6. Договору).
Видача ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 06.07.2023 коштів в сумі 7 000,00 грн на картку відповідача № 5168-75ХХ-ХХХХ-4979 підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 3466_250630125427 від 30.06.2025 (а.с. 25) та листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7- 260528/100623-БТ від 03.06.2026 про те, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 та на яку 06.07.2023 зараховано кошти в розмірі 7 000,00 грн (а.с. 60).
Згідно з розрахунком заборгованості наданого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором № 09071-07/2023 від 06.07.2023 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 30 350,00 грн, яка складається з: 7 000,00 грн – сума заборгованості за кредитом, 23 350,00 грн – сума заборгованості за відсотками (а.с. 25 на звороті - 27).
16.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладений договір факторингу № 16112023, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 09071-07/2023 від 06.07.2023 на загальну суму заборгованості 30 350,00 грн, що підтверджується договором факторингу № 16112023 від 16.11.2023 (а.с. 30 на звороті - 35), витягом з реєстру боржників до цього договору (а.с. 36), актом приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників (а.с. 36 на звороті), платіжною інструкцією № 73359 від 16.11.2023 про оплату за відступлення права вимоги (а.с. 37).
Після отримання права вимоги позивач здійснив донарахування процентів за період із 17.11.2023 до 29.06.2024, що в межах строку кредитування, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості склала 69 900,00 грн (а.с. 27 на звороті - 30).
Відповідно до вказаного вище розрахунку заборгованості, що надано ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за договором № 09071-07/2023 від 06.07.2023 у період з 17.11.2023 до 29.06.2024 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 69 900,00 грн, із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7 000,00 грн та прострочена заборгованість за відсотками 62 900,00 грн. 
З метою досудового врегулювання спору між сторонами ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 10.04.2026 звернулось з досудовою вимогою № 23118631 до ОСОБА_1 про негайну сплату заборгованості в сумі 69 900,00 грн (а.с. 37 на звороті), однак відповідач борг не оплатив.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються нормами ЦК України.
Внаслідок непогашення відповідачем заборгованості за цим договором між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.
Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони
домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов?язання не допускається.
У частині 1 статті 530 ЦК Українизазначено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).
Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). 
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання.
Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наявність порушення відповідачем права позивача щодо повернення кредитних коштів, враховуючи нижчевикладене.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 09071-07/2023 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3761, на виконання якого на рахунок відповідача ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» було перераховано грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи відступлення ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 09071-07/2023 від 06.07.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» згідно договору факторингу № 16112023 від 16.11.2023, суд вважає, що не повернувши до цього часу отримані в кредит кошти, відповідачем порушено право позивача.
При цьому суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної
ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Водночас пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів ? 2,5%; протягом наступних 120 днів ? 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Як вбачається із матеріалів справи та вищенаведеного, договір № 09071-07/2023 було укладено 06.07.2023, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому, оскільки строк дії договору продовжено не було, положення пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» на нього не поширюються.
Отже, відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054, 625 ЦК України, взяті на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості за тілом кредиту та відсотками не виконав. Надані позивачем розрахунки заборгованості відповідають умовам договору та вимогам ЗУ «Про споживче кредитування». Сума нарахованих відсотків відповідає встановленому договору строку кредитування та відповідним відсотковим ставкам у пільговий і поточний періоди. Загальна сума заборгованості, про стягнення якої обґрунтовано просить позивач, становить 69 900,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 7 000,00 грн; заборгованість за процентами – 62 900,00 грн.
Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача у цій частині відповідач ОСОБА_1 суду не надав.
Суд враховує також, що договір про споживчий кредит, укладений між відповідачем та первісним кредитором, та договір відступлення права вимоги, у встановленому порядку недійсними не визнані, відтак, оскільки згідно норм ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором.
Відтак сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Враховуючи, що до позивача на підставі договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов?язання.
За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 69 900,00 грн законною та обґрунтованою.
Розподіл судових витрат
Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. 

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в сумі 8 000,00 грн, які є видом судових витрат. 
Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025; копію акта № 1104 наданих послуг від 10.04.2026; копію детального опису наданих послуг, виконаних АО «Апологет» (а.с. 40-41).
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище.
Суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу позивачем у сумі 8 000,00 грн в такій справі, є завищеним та не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.
Беручи до уваги клопотання відповідача, складність справи, обсяг виконаних адвокатом позивача робіт (наданих послуг), значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за належне визначити витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі по 3 000,00 грн.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією № 24786 від 17.04.2026 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн (а.с. 6).
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 662,40 грн та 3 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 09071-07/2023 від 06.07.2023 в сумі 69 900,00 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень.
3. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та 3 000,00 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 35234236, місце знаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. № 1, корпус 28, м. Львів, Львівська область, 79029.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК