Справа № 161/12273/26 
Провадження № 2/161/6302/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді – Мазура Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання Дручок О.М.,
розглянувши в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Медведєву Н.О. звернувся до суду з позовною заявою, поданою через систему "Електронний суд" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором (оферти) №30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 року, відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн., строком на 217 днів. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 255 грн. 00 коп..
Окрім того, 05.10.2025 року між сторонами було укладено додатковий договір за яким було збільшено суму кредиту до 6200,00 грн., шляхом зобов`язання товариства надати ОСОБА_1 2-й Транш у розмірі 3700,00 грн..
Також, 06.10.2025 року між сторонами було укладено додатковий договір за яким було збільшено суму кредиту до 8800,00 грн., шляхом зобов`язання товариства надати ОСОБА_1 3-й Транш у розмірі 2600,00 грн..
Заборгованість за кредитним договором №30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 року становить – 29064,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8800,00 грн., заборгованості по процентам – 13488,00 грн., відсотків, нараховані по ст. 625 ЦК України – 4400,00 грн., комісії – 792,00 грн., додаткової комісії – 1584,00 грн..
На підставі наведеного, представник позивача просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі – 29064,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме: 2 662,40 грн. – судового збору, 138,18 грн. - витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі.
12 червня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16 червня 2026 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву, в кому просить позов задовольнити частково, а саме стягнути на користь товариства стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8800,00 грн., вказує, що оскільки, він є особою зі статусом учасника бойових дій, проценти за користування кредитом, пеня та штрафні санкції не нараховуються. Також, просить розстрочити виконання судового рішення строком на 12 місяців, оскільки він є особою з 2 групою інвалідності та має скрутне матеріальне становище.
18 червня 2026 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові. Вказує, що відповідачем не надано копії військового квитка, що унеможливлює встановити дату прийняття на військову службу, період та вид проходження військової служби.
19 червня 2026 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому просить відмовити позивачу у стягнення заборгованості по комісії, знизити розмір відсотків з огляду на обставину, що відповідач має статус учасника бойових дій, а також розстрочити виконання рішення на 36 місяців.
Представник ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. 
Відповідач належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір №30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 року. Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.
Як вбачається із заявки від 30.09.2025: дата надання/видачі кредиту 03.10.2025; сума кредиту складає 6000,00 грн.; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 07.05.2026. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 9% від суми Кредиту та дорівнює 225 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. 9. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 225 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.Згідно з п. 3.1. Договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е659 отриманим нею на номер телефону НОМЕР_1 .
Також, 05.10.2025 року між сторонами було укладено додатковий договір за яким було збільшено суму кредиту до 6200,00 грн., шляхом зобов`язання товариства надати ОСОБА_1 2-й Транш у розмірі 3700,00 грн..
Також, 06.10.2025 року між сторонами було укладено додатковий договір за яким було збільшено суму кредиту до 8800,00 грн., шляхом зобов`язання товариства надати ОСОБА_1 3-й Транш у розмірі 2600,00 грн..
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача ОСОБА_1 для укладення кредитного договору в електронній формі на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором № 30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у загальному розмірі 8800,00 грн., вказана обставина підтверджується листами за вих. №468-0106 від 01.06.2026 ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Дана обставина не заперечується у відзиві відповідача.
ОСОБА_1 до теперішнього часу не сплатив позивачу заборгованість у повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання, що встановлені укладеним 03.10.2025 договором та додатковими угодами.
Згідно розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 року становить – 29064,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8800,00 грн., заборгованості по процентам – 13488,00 грн., відсотків, нараховані по ст. 625 ЦК України - 4400,00 грн., комісії – 792,00 грн., додаткової комісії – 1584,00 грн..
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що він є особою зі статусом учасника бойових дій, а тому проценти за користування кредитом, пеня та штрафні санкції не нараховуються, на підтвердження вищевказаного надає копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 30 травня 2023 року.
Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією рсійської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Разом з тим, суд звертає увагу, що передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги поширюються не на всіх осіб виключно у зв`язку з наявністю у них статусу учасника бойових дій, а на визначене законом коло військовослужбовців та інших осіб за наявності встановлених цією нормою юридичних підстав.
Зокрема, зазначеною нормою передбачено, що для визначених законом осіб штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду, та/або автомобіля.
Отже, для застосування зазначеної пільги недостатньо самого лише факту наявності у позичальника посвідчення учасника бойових дій. Необхідно встановити, що позичальник належить до визначеного пунктом 15 статті 14 Закону кола осіб та на нього поширюється відповідна законодавча гарантія.
За відсутності таких обставин сам по собі статус учасника бойових дій не є безумовною підставою для звільнення позичальника від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
А тому суд констатує, що матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення ОСОБА_1 від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8800,00 грн. та заборгованості по процентах у розмірі 13488,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При вирішенні вимоги щодо стягнення заборгованості відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України, суд керується наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).».
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд доходить висновку, що кредитний договір №30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 року розповсюджується дія даного пункту. Отже, ОСОБА_1 звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а відсотки в сумі 4400,00 гривень нараховані ТОВ «Споживчий центр» на підстави вимог ст. 625 ЦК України в період дії в Україні воєнного стану, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягають списанню кредитодавцем.
Щодо комісії суд зазначає таке.
Відповідно до частини третьої статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України).
Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України(справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Положення договору про споживчий кредит від 03.10.2025 № 30.09.2025-100000377 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту в розмірі 9,00% є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 30.09.2025-100000377 від 03.10.2025, у розмірі 22288,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8800,00 грн. та заборгованості за процентами в розмірі – 13488,00 грн..
Відповідачем було заявлено клопотання, щодо розстрочення виконання рішення суду у разі його задоволення, а тому суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідач у своїй заяві просив надати можливість погашати тіло кредиту рівними частинами протягом тридцяти шести місяців, мотивуючи важким матеріальним становищем та тим, що він є особою з другою групою інвалідності.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на обставини справи та те, що рішення не вступило в законну силу, а тому не підлягає примусовому виконанню до моменту набрання ним законної сили, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2662,40 грн).
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00110859 від 02 червня 2026 про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн., а також 138,18 грн. - витрати внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.
У відповідності до пункту 19 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662 грн. 40 коп. Позовні вимоги задоволено частково, а саме відсоток задоволених позовних вимог становить 30,28%. Відповідач є інвалідом 2 групи (витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 18.12.2025), а тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно компенсувати судовий збір за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України пропорційно до задоволених вимог в сумі 2041,68 грн. (22288*2662,40/29064) та витрати понесені позивачем, внаслідок відправлення позовної заяви з додатками позивачу в розмірі 105,96 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №30.09.2025-100000377 від 03.10.2025 в розмірі – 22288 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 00 копійок, яка складається з заборгованості за талом кредиту в розмірі 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, заборгованості по процентам 13488 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю Споживчий центр» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2041 (дві тисячі сорок одну) гривні 68 копійок та витрати понесені позивачем, внаслідок відправлення позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 105 (сто п`ять) гривень 96 копійки за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А;
Відповідач – ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області Д.Г. Мазур