Справа № 212/8572/26 
2/212/5993/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого судді -Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання – Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/2 частку житлового будинку та визнання права власності на квартиру,-
В С Т А Н О В И В:
В червні 2026 року адвокат Січкар О.С., що діє в інтересах позивача звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є фактичним власником квартири АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат площею 15,8 кв.м, 8,16 кв.м ,6,57 кв.м., двух вбудованих шаф 4,83 кв.м., 2,64 кв.м., трьох коридорів площею 2,41 кв.м., 4,9 кв.м., 2,0 кв.м., ванної кімнати площею 6,9 кв.м., кухні площею 3,8 к.в., приміщення для газового котла та газової колонки площею 5,3 кв.м.., загальною площею 63,31 кв.м., житловою площею 30,53 кв.м. Право власності на зазначене майно позивачка набула на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Часовоярівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 215. Нерухоме майно набуте під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на набуття майна надана нотаріальна згода подружжя - ОСОБА_2 . Однак в договорі купівлі – продажу вказано, що ОСОБА_1 придбає частину житлового будинку загальною площею 116,64 кв.м., житловою площею 63,64 кв.м. за вказаною адресою. Придбана частина житлового будинку має окремий вихід, фактично відокремлена спільною стіною від квартири АДРЕСА_3 . Наразі вказаний будинок АДРЕСА_1 зруйновано внаслідок агресії рф. Позивач ОСОБА_1 звернулася в Лютенський ЦНАП з наміром подати заяву про отримання компенсації за зруйноване майно у встановленому постановою КМУ №600 від 30 травня 2023 року Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, однак у прийнятті заяви програмними засобами ДІЯ їй було відмовлено оскільки необхідна заява іншого співвласника. Інших співвласників будинку АДРЕСА_1 не існує, оскільки вказаний будинок є двоквартирним котеджем, в якому знаходяться квартира АДРЕСА_4 (титульний власник ОСОБА_2 ) та квартира АДРЕСА_5 , помилково зареєстрована як частина будинку (титульний власник ОСОБА_1 ). Помилка щодо ідентифікації об`єкта призводить до порушення прав позивача ОСОБА_1 на отримання компенсації за зруйноване житло в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Ухвалою суду від 08 червня 2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 23 червня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній визнав позовні вимоги у повному обсязі та вказав, що 06 липня 2016 року він придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 . Вказаний будинок фактично складався з двох окремих квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 з різним обліком комунальних послуг та у яких проживали різні сім`ї. Вказана інформація міститься на звороті домових книг по квартирам АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . З яких причин у 2012 році фактично придбана квартира АДРЕСА_5 зазначена у договорі купівлі-продажу як частина будинку йому невідомо. Вважає правильним поділ будинку АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_5 , а не квартиру АДРЕСА_4 та частину будинку.
Представник відповідача Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області направив до суду клопотання, у якому просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що за рішенням виконавчого комітету Часовоярської міської ради № 193 від 26 липня 2000 року, дозволено виробничому ремонтно-житловому підприємству (Петренко) зняти з балансу житлові котеджі: житловий котедж по АДРЕСА_6 загальною площею 153,33 кв.м., що належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 07 квітня 1998 року; житловий котедж по АДРЕСА_7 загальною площею 40,41 кв.м., що належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 15 липня 1997 року.
Згідно договору купівлі-продажу частини жилого будинку, посвідченого 12 березня 2012 року державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. за № 215, ОСОБА_6 зобов`язується передати частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд і сплатити за неї обговорену грошову суму.
частина жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що відчужується за даним договором розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 36005090 на земельній ділянці Часів-Ярської міської Ради з кадастровим номером 1410370600:00:004:0069. На цій земельній ділянці розташовано – один одноповерховий житловий будинок шлакоблоковий житловою площею 63,52 кв.м., загальною площею 116,64 кв.м. Л-1.
Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06 липня 2016 року державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. за № 411, ОСОБА_3 зобов`язується передати квартиру у власність ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 зобов`язується прийняти квартиру і сплатити за неї обговорену грошову суму.
Квартира, яка відчужується за даним договором складається з чотирьох жилих кімнат жилою площею 32,99 кв.м., загальною площею 53,33 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_6 . Квартира складається з чотирьох житлових кімнат площею 2,37, 6,75, 7,91 та 15,96 кв.м., кухні площею 6,22 кв.м. та 3,48 кв.м., ванної площею 2,84 кв.м., коридору площею 3,63 кв.м. та 2,69 кв.м., вбудованої шафи площею 2,48 кв.м.
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 63088181 від 08 липня 2016 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06 липня 2016 року державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори за № 411.
Згідно довідки Комунального підприємства “Бахмутське бюро технічної інвентаризації” № 01/41 від 28 січня 2026 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на частину житлового будинку загальною площею 116,64 кв.м., житловою площею 63,52 кв.м., яка складається з квартири АДРЕСА_8 зареєстровано в цілому за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2012 року, посвідченого Часів-Ярською державною нотаріальною конторою за реєстром № 215, про що зроблено запис № 1914 в реєстровій книзі № 22. Дата реєстрації права власності 20 березня 2012 року.
З листа Архівного відділу Бахмутської міської ради Вих.№ 2-17-07-04/30 від 12 травня 2026 року вбачається, що у рішеннях виконкому Часовоярської міської ради за період з 30 грудня 2011 року по 12 березня 2012 року рішення щодо зміни адреси “ АДРЕСА_7 ” на “ АДРЕСА_1 ” не виявлено.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 477455031 від 15 травня 2026 року, частина житлового будинку загальною площею 63,31 кв.м., житловою площею 30,53 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2012 року, посвідченого Часів-Ярською державною нотаріальною конторою за реєстром № 215.
Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України“Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України” N 2923-IX від 23 лютого 2023 року (надалі Закон), розмір компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, який перебуває у спільній власності двох та більше отримувачів компенсації, визначається пропорційно до розміру частки, яка належить відповідному співвласнику. Для цілей цього Закону співвласники знищеного об`єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності, вважаються власниками рівних часток.
Відповідно до частини четвертої статті 355 та частини першої статті 356 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Порядок поділу спільного майна встановлено у статтях 367 та 372 ЦК України.
Так, статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом частини третьої статті 14 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав.
З досліджених судом доказів встановлено, що спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 є цілісним об,єктом нерухомості.
При цьому, квартира АДРЕСА_4 у вказаному будинку виділена в окремий об,єкт нерухомого майна з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав № 962447214103 і належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 .
При цьому, інша частина будинку, що становить його 1/2 частину від цілого, належить на праві власності позивачу, однак в окремий окремий об,єкт нерухомого майна виділена не була, про що свідчить відсутність відповідного розділу в Державному реєстрі прав за адресою: АДРЕСА_7 .
Велика палата Верховного суду у постанові від 23 квітня 2025 року (cправа № 357/3145/20, провадження № 14-36цс25) дійшла висновків, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві. У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень – також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.
Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив суд припинити спільну часткову власність на спірний будинок, не зазначаючи при цьому про необхідність виділення їй внатурі жодного майна та/або житлової площі з цілого будинку, що на думку суду суперечить вимогам закону щодо юридично визначеного способу припинення спільної часткової власності, визначеному статтею 367 ЦК України.
У позовній заяві позивач також посилався на те, що через помилку щодо ідентифікації об`єкта порушуються її права на отримання компенсації за зруйноване житло, у порядку передбаченому чинним законодавством. 
Відповідно до ст.349 ЦПК України, право власності на майно припиняється в разі його знищення.
Відповідно до п.13 Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ № 600 від 30 травня 2023 року, право власності отримувача компенсації на знищений об`єкт нерухомого майна відповідно до частини двадцятої статті 8 Закону припиняється у зв`язку з його знищенням.
Отримувач компенсації здійснює відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна:
у випадку ухвалення Комісією рішення про надання компенсації шляхом надання грошових коштів для фінансування будівництва будинку садибного типу, садового або дачного будинку - після затвердження уповноваженим органом такого рішення Комісії і до моменту проведення виплати компенсації;
у випадку ухвалення Комісією рішення про надання компенсації шляхом видачі житлового сертифіката - після затвердження уповноваженим органом такого рішення Комісії і до дати нотаріального посвідчення договору про придбання житла з використанням житлового сертифіката.
Перевірка відомостей щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна здійснюється автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна (в порядку електронної інформаційної взаємодії Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пошкодженого та знищеного майна).
Відповідно до ст..14 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: знищення об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. 
Відповідно до ст..37 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Подавши свої докази, позивач реалізувала своє право на доказування і одночасно виконала обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Дослідивши та проаналізувавши у сукупності надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачамми у даній справі у будь-який спосіб порушене, оспорюється чи не визнається будь-яке право позивача, в тому числі на компенсацію за зруйноване житло. 
Суд також зазначає, що за наявності незгоди з рішенням державного реєстратора про відмову у здійсненні реєстраційних дій, або незгоди з діями чи бездіяльністю відповідних державних органів під час процедури реалізації житлового сертифікату, позивач не позбавлений права оскаржити таки рішення, дії чи бездіяльність у визначений чинним законодавством спосіб.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, слід віднести на її рахунок. 
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/2 частку житлового будинку та визнання права власності на квартиру.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_9 .
Відповідач: Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, код ЄДРПОУ 44679374, юридична адреса: Донецька обл., Бахмутський р-н, м. Часів Яр, вул. Незалежності, буд. 1.
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 16 липня 2026 року.
Суддя: М.Д. Власенко