Справа № 948/806/26 
Номер провадження 3/948/173/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2026  
Машівський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого-судді Тимофєєвої Г.І.
за участю: секретаря судового засідання Порохні І.І.
адвоката Бульбах Н.М.,
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , 

розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 видане 17.08.2022, який має статус УБД,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
УСТАНОВИЛА:

До Машівського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 740920 від 08.08.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 , 08.08.2026 року о 20.00 год., по вул. Незалежності, 191, с-ща Машівка Полтавського району Полтавської області, керував транспортним засобом електроскутером марки Форте Спорт Байк, потужністю двигуна 0.3 НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки електроскутера, за згодою водія, із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810 ARBL1205, результат якого становить 1,81 проміле. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 .
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що керував велосипедом, який в розумінні ПДР не є транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив суду, що розуміє відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, зокрема автомобілями. Зазначив, що 08.08.2026 близько 20.00 год керував велосипедом з електродвигуном в стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції. З результатам Драгега згоден. Пояснив, що їхав велосипедом за ліками для тещі. 
Адвокат Бульбах Н.М. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що останній не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки рухався на транспортному засобі, який за своїми технічними параметрами є електроскутером та не підлягає реєстрації. Сідаючи за його кермо в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , сприймай його як велосипед та не вважав, що порушує ПДР. Під час складання протоколу та під час судового розгляду матеріалів ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкоголю, разом з тим категорично не погоджувався, що є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та належність транспортного засобу до механічних, оскільки огляд на стан сп`яніння проводиться для водіїв виключно механічних транспортних засобів, які повинні мати посвідчення водія. Крім того, захисником вказано не процесуальні порушення з боку працівників поліції під час складання протоколу. Зокрема під час зупинки ОСОБА_1 йому не була повідомлена причина зупинки. Під час підписання протоколу, ОСОБА_1 детально не було пояснено кожний пункт протоколу, в яких він ставив свій підпис.
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , його захисника, вивчивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.
Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Так, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил. Вимоги цього пункту означають, що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху, чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі, безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху, будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП, заподіянню шкоди майну, здоров`ю та життю людей.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом досліджені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 740920 від 08.08.2026, в якому викладені дата та час (08.08.2026 о 20.00 год), місце ( АДРЕСА_2 ) та обставини (керування електроскутером – велосипедом з електродвигуном в стані алкогольного сп`яніння) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.2); 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що огляд  ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, за допомогою газоаналізатора Aлкотест 6810, результат огляду – 1,81‰ (а.с. 3); 
- роздруківку тестування  ОСОБА_1 на алкоголь, проведеного 08.08.2026 о 20.14 год, результат тесту – 1.81 ‰ (а.с.3а);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.08.2026 року 20.10 год (а.с.4);
- довідку інспектора САП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Валерія Мишинського про те, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії (В1,В,С1,С, СЕ, D) видане 17.08.2022 ТСЦ5341 (а.с.5);
- відеозапис з камери поліцейського автомобіля, де 08.08.2026 о 20.00 зафіксовано рух електроскутера під керуванням чоловіка (а.с.7 диск).
- відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, де зафіксовано як поліцейський представився водієві електроскутера, повідомив про відеофіксацію та попросив надати документи, водій відповів, що документів жодних не має та представився ОСОБА_1 , 1981 р.н., Працівником поліції повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі. ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого становить 1,81 проміле, результат не заперечував. ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано складання протоколу та проставляння ОСОБА_1 підписів. Протягом всього часу відеофіксації ОСОБА_1 вказував, що він керує велосипедом, а тому не є учасником руху (а.с.7 диск).
Матеріали справи не містять розбіжностей та в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому, суд приходить до переконання, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому  ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту – Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння відносено: запах алкоголю з порожнини рота. порушення координації рухів. порушення мови; виражене тремтіння пальців рук . різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (п. 3 розділу І Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).
Відповідно до п.7. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до п. 4 розділу Х наказу Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який оснащений електродвигуном ані в судовому засіданні, ані на відеозаписі не заперечується.
Що стосується доводів ОСОБА_1 , що електроскутер Форте Спорт Байк, яким він керував, є електричним велосипедом, потужність якого складає 0.3 кВт та відповідно до ПДР України він не є транспортним засобом, і як наслідок його відповідальність як водія, відсутня за ст. 130 КУАП, суд зазначає таке. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затв. Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР),  транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Цей термін охоплює всі види транспортних засобів, призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
До немеханічних транспортних засобах належать деякі види мопедів з електродвигуном до 3 кВт.
Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.
Отже, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, у тому числі і мопед, і у вузькому - механічний транспортний засіб.
Так, диспозиція статті 130 КУпАП визначає відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи із диспозиції вказаної статті суб`єктом відповідальності за ст. 130 КУпАП є будь які повнолітні особи, які мають цивільну правоздатність і дієздатність та керують транспортними засобом.
Втім, норма статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Окрім того, згідно статті 130 КУпАП мова йде саме про осіб, які керують транспортними засобами або суднами, та які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За визначенням ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно ч.1 п. V статті 1 глави І Конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968 року, водій («погонич») означає будь-яку особу, яка управляє механічним або іншим транспортним засобом (велосипедом включно) або яка веде дорогами худобу, стадо, упряжних, в`ючних або верхових тварин.
Таким чином, особи, що керують, такими транспортними засобами в тому числі електромопедами, електроскутерами є водіями і зобов`язані дотримуватися Правил дорожнього руху.
Як вбачається з відеозаписів, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом типу мопед, який оснащений двигуном, що він підтвердив працівникам поліції та на ньому відсутні педалі, тобто важіль, який приводиться в дію мускульною силою ногою людини (а.с.7 диск).
Водій, реалізувавши своє право володіти та/або керувати будь-яким транспортним засобом, автоматично погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що мопед Форте Спорт Байк, яким керував ОСОБА_1 , належить до транспортних засобів, а сам ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Даючи оцінку доводам захисту щодо недопустимості доказів, з огляду на відсутність причин зупинки, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.29 та ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. 
Як убачається, з відеозапису наданого до протоколу, підставою зупинки транспортного засобу була перевірка документів та правомірності пересування в населеному пункті в період дії воєнного стану, оскільки відомим є факт дії на території України воєнного стану та призову на захист Вітчизни військовозобов`язаних громадян. 
Згідно п.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Суд звертає увагу на те, що незгода ОСОБА_1 з діями працівників поліції, щодо зупинки транспортного засобу, не звільняє його від відповідальності за порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.
Не визнання своєї провини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і розцінюються судом як захисну позицію ОСОБА_1 та спробу ухилитись від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обтяжуючих обставин та пом`якшуючих обставин.
Враховуючи викладене, дані про особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ступінь вини особи, суд дійшов висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 276-280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк позбавлення права керування транспортними засобами  ОСОБА_1 , обчислювати з дня набрання постановою законної сили.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня проголошення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Г.Л. Тимофєєва