РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
27 липня 2026 р.  Справа № 120/10111/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про: визнання протиправною постанови

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною постанови.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що 19.06.2026 головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №78227502 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.
На переконання позивачки, державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову, обмежившись лише дослідженням копії розрахункового листа, копії платіжних документів та відомостей про сплату податків, не перевіривши первинні документи, на підставі яких здійснювався розрахунок, не встановивши складові заробітної плати, не встановивши правильність застосування Порядку №100. Фактично, державний виконавець перевірив лише факт здійснення виплати певної суми, однак не перевірив належного виконання рішення суду. 
Посилання державного виконавця на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суд від 16.06.2026 у справі №120/2521/26 не звільняло його від обов`язку самостійно перевірити виконання виконавчого документу у межах виконавчого провадження. 
Ухвалою суду від 07.07.2026 відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву у строк до 13.07.2026. Крім того, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Встановлено третій особі строк до 13.07.2026 року для подання письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог.
10.07.2026 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечив. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що враховуючи невиконання боржником рішення суду у повному обсязі, державним виконавцем 19.02.2026 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/2521/26 від 26.03.2026 відмовлено у скасування постанови про накладення штрафу.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2026 у справі №120/2521/26 апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Сінгаєвської О.М. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.02.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 78227502. 
Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що ВОАС рішенням суду у справі №120/10/10848/24 не зобов`язано відповідача здійснити розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 , а зобов`язано - нарахувати і виплатити їй заробітну плату за період відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.03.2023 по 30.06.2023.
У рішенні суд дійшов висновку про порушення права позивача на виплату заробітної плати за окреслений період.
З огляду на викладене, державним виконавцем 19.06.2026 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, а тому, на переконання відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.
Ухвалою суду від 15.07.2026 поновлено Центрально-Західному міжрегіональному територіальному управлінню Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів строк для подання пояснень на позовну заяву. Запропоновано третій особі у 3-денний строк з дня отримання цієї ухвали подати до суду свої пояснення стосовно предмету спору, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
16.07.2025 представником третьої особи подано до суду пояснення щодо позовної заяви та відзиву, у яких просить у задоволенні позову відмовити. На переконання представника третьої, позивачка пропустила строк звернення до суду з даним позовом.
Також, на переконання представника, позивачем проігноровано преюдиційне значення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №120/2521/26. Оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/10848/24 містить вимогу про нарахування та виплату середнього заробітку за визначений період, державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та обґрунтовано виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Будь - які претензії позивача щодо методики або розміру нарахованого середнього заробітку становлять предмет окремого трудового спору і не можуть бути підставою для скасування законної постанови державного виконавця.
Також 17.07.2026 представник третьої особи подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду з посиланням на пропуск строку звернення до суду позивачем.
17.07.2026 представник третьої особи подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме рішенням ВОАС від 29.08.2025 у справі №120/10848/24 та постанови СААС від 16.06.2026 у справі №120/2521/26.
Суд, дослідивши доводи учасників справи, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив такі фактичні обставини.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі №120/10848/24, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025, зокрема зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
28.05.2025 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №120/10848/24.
30.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 на підставі виконавчого листа №120/10848/24. 
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.05.2025 відкрито виконавче провадження №78227502 щодо виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі № 120/10848/24 про зобов`язання Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
За результатами розгляду вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження Центрально-Західним ТУ АРМА головному державному виконавцю направлено лист вх.№ 2957/4.1-26 від 04.06.2025, відповідно до якого зазначено, що 27.03.2025 року Центрально-Західне ТУ АРМА добровільно виконало зазначене рішення суду, ще до моменту видачі виконавчого листа № 120/10848/24. До вказаного листа долучено копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 АТ «Ощадбанк» на суму 4568,20 грн. Дата платіжної операції зазначена 27.03.2025, платник: Центрально-Західне ТУ АРМА через ОСОБА_2 , отримувач: Вітов Наталя Іванівна, призначення платежу: на виконання рішення ВОАС від 05.12.2024 та постанови СААС від 27.03.2025 року в справі №120/10848/24 в повному обсязі.
Головним державним виконавцем 05.06.2025 за № 8408/4.1-28/3 було винесено вимогу, відповідно до якого виконавець вимагав у Центрально-Західного ТУ АРМА в строк до 13.05.2025 надати до відділу примусового виконання рішень документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду, зокрема документальне підтвердження нарахування на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
Центрально-Західне ТУ АРМА 11.06.2025 року направило головному державному виконавцю лист, що надійшов до відповідача 16.06.2025 року, в якому повідомило, що вимога від 05.06.2025 року є такою, що не може бути виконана у встановлений строк до 13.05.2025 року, оскільки цей строк уже минув на момент винесення вимоги.
Головним державним виконавцем 17.06.2025 за № 8909/4.1-28/3 було винесено вимогу, відповідно до якого виконавець вимагав у Центрально-Західного ТУ АРМА в строк до 24.06.2025 надати до відділу примусового виконання рішень документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду, зокрема документальне підтвердження нарахування на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
Центрально-Західне ТУ АРМА 24.06.2025 головному державному виконавцю направило клопотання, яке надійшло до Відділу 27.06.2025 вх.№ 3397/4.1-26). Відповідно до зазначеного клопотання на виконання вимоги державного виконавця від 17.06.2025 надано розрахунковий лист за березень 2025 року щодо нарахування на користь ОСОБА_1 виплати за рішенням суду на суму 4568,20 грн та зазначено, що рішення у справі №120/10848/24 виконано боржником добровільно 27.03.2025. У зв`язку з цим Центрально-Західне ТУ АРМА просило державного виконавця закінчити виконавче провадження №78227502 від 30.05.2025. 
09.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до Відділу з заявою, в якій зазначила про те, що виконавче провадження не виконано, оскільки Центрально-Західним ТУ АРМА не надано жодного підтверджуючого документу (розрахунку) про виконання рішення суду, який би містив розрахунок нарахованої заробітної плати за період з 12.06.2023 по 30.06.2023; суми утримання (ПДФО, ЄСВ, військовий збір) із заробітної плати; кінцеву суму до виплати; платіжного доручення про перерахування суми коштів, що зазначена в розрахунку, або ж виписки з банку про здійснення переказу коштів на її рахунок. До заяви позивач додала фотокопії довідок Центрально-Західного ТУ АРМА від 16.08.2023 № 2 та від 18.10.2023 № 14, із зазначенням нарахованої заробітної плати за квітень і травень 2023 року, а також довідку АТ "Державний ощадний банк України" про виплачену заробітну плату за квітень та травень 2023 року.
10.07.2025 державним виконавцем винесено вимогу № 9767/4.1-28/3, відповідно до якої державний виконавець вимагав від боржника в строк до 18.07.2025 надати належне документальне підтвердження нарахування (розрахунковий лист) на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
11.07.2025 Центрально-Західне ТУ АРМА направило головному державному виконавцю заяву, в якій просило повідомити про розгляд клопотання від 24.06.2025 про закінчення виконавчого провадження № 78227502 та просило повідомити про розгляд вказаного клопотання та прийняти рішення.
Листом від 17.07.2025 № 10006/4.1-28/3 начальник відділу примусового виконання рішень повідомив Центрально-Західне ТУ АРМА про передчасність прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з ненадання доказів, що підтверджують нарахування стягувачу заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
Листом від 18.07.2025 № 01-31/562/03-25 Центрально-Західне ТУ АРМА повідомилп державного виконавця про те, що рішення у справі № 120/10848/24 виконано у повному обсязі ще 27.03.2025, до моменту видачі виконавчого листа. Розрахунковий лист наданий разом із клопотанням від 24.06.2025 № 01-31/490/03-25 та складений відповідно до вимог законодавства. Інші документи, крім наданих, в Центрально-Західному ТУ АРМА не створювались .
Головний державний виконавець Сінгаєвська О.М. звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення рішення суду у справі №120/10848/24, в якій просила роз`яснити зміст рішення, зазначивши чи підпадає під дію положень ст. 110 КЗпП та ст. 30 Закону України "Про оплату праці" зобов`язання боржника за рішенням суду №120/10848/24 щодо нарахування ОСОБА_3 заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно, з врахуванням складових, а саме: загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розмірів і підстав відрахувань із заробітної плати; суми заробітної плати, що належить до виплати.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду відмовлено. При цьому у вказаній ухвалі колегія суддів зазначила, що рішенням суду не зобов`язано відповідача здійснити розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023.
Більш того, у рішенні суд не надавав оцінку нормам ст. 110 КЗпП та ст. 30 Закону України "Про оплату праці" та які складові має включати розрахунок під час нарахування середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків.
У мотивувальній частині рішення суд констатував право ОСОБА_1 на оплату середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків та визначив період, за який позивач має право на відповідну оплату.
У той же час, суд вказав, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
18.09.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним рішенням суду в справі № 120/10848/24.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2026 у справі №120/13684/25 визнано протиправною та скасовано постанову від 18.09.2025 про закінчення виконавчого провадження № 78227502 з примусового виконання виконавчого листа №120/10848/24, виданого 28.05.2025 року Вінницьким окружним адміністративним судом.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.12.2025 року.
12.12.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сінгаєвською О.М. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №78227507.
26.12.2025 року вимогою державного виконавця зобов`язано боржника у строк до 08.01.2026 року надати до відділу примусового виконання рішень документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду, з урахуванням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року у справі №120/13684/25.
Листом від 07.01.2026 представник Центрально-Західного ТУ АРМА повідомив державного виконавця про повне виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025 у справі №120/10848/24.
Зокрема, зазначено, що на користь ОСОБА_1 нараховано та виплачено 4568,20 грн., а також сплачено обов`язкові платежі: податок на доходи фізичних осіб у сумі 822,30 грн., єдиний соціальний внесок у сумі 1005,00 грн. та військовий збір у сумі 68,60 грн.
Вказані суми відображено у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного соціального внеску за відповідні звітні періоди.
15.01.2026 року державним виконавцем в адресу боржника повторно скеровано вимогу, якою зобов`язано у строк до 26.01.2026 року надати до відділу примусового виконання рішень документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду, з урахуванням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року у справі №120/13684/25.
Листом від 26.01.2026 року боржник повідомив державного виконавця, що до виконавчого провадження № 78227502, відкритого 30.05.2025 року, Центрально-західним ТУ АРМА надано всі необхідні документи, які підтверджують нарахування, виплату ОСОБА_1 , а також сплату ПДФО, ЄСВ та військового збору, і ці документи долучені до матеріалів виконавчого провадження.
29.01.2026 державним виконавцем вкотре направлено вимогу якою зобов`язано боржника в строк до 06.02.2026 року надати до відділу примусового виконання рішень інформацію (копію розрахункових листів) відносно складових заробітної плати ОСОБА_1 , яка була виплачена їй за фактично відпрацьовані дні у квітні та травні 2023 року.
Листом від 05.02.2026 року представник Центрально-Західного ТУ АРМА повідомив державного виконавця, що зазначені документи уже були надані та містяться в матеріалах виконавчого провадження.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сінгаєвською О.М. від 19.02.2026 року в рамках виконавчого провадження №78227502 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати останнє.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2026 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Сінгаєвської О.М. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.02.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 78227502. 
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сінгаєвською О.М. від 19.06.2026 року закінчено виконавче провадження №78227502 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до положень частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною другою вищевказаної статті Закону № 1404-VIII передбачено, що, серед іншого, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Відповідно до приписів пункту 9 частини першої статті 39 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Спірною у даній справі є постанова про закінчення виконавчого провадження №78227502 від 19.06.2026 року. Позивач, обґрунтовуючи протиправність вказаної постанови зазначає, що така є передчасною, оскільки головним державним виконавцем не здійснено перевірки щодо фактичного виконання боржником рішення суду в справі № 120/10848/24 щодо нарахування ОСОБА_1 суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 року включно, відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.
Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі №120/10848/24 зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
Сьомий апеляційний адміністративний суду у постанові від 16.06.2026 по справі №120/2521/26, зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі №120/10848/24 не зобов`язано відповідача здійснити розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 , а зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
У зазначеному рішенні суду суд не надавав оцінку розміру, а також, які складові має включати розрахунок під час нарахування середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, а дійшов висновку про порушення права позивача на виплату заробітної плати за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 включно.
Таким чином, питання належного розміру і складових заробітної плати предметом спору у справі №120/10848/24 не охоплювалось.
Так, в межах розгляду зазначеної вище справи, колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи позовні вимоги, предмет спору та зміст резолютивної частини судового рішення у справі №120/10848/24, надані боржником докази виконання цього судового рішення, підстави для накладення штрафу у виконавчому провадженні №78227502 відсутні.
Повертаючись до розгляду даної адміністративної справи, суд зауважує, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2026 з покликанням по тексту на висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 16.06.2026 у справі №120/2521/26.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина сьома статті 78 КАС України).
За змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Враховуючи, що Сьомовий апеляційний адміністративний суд у постанові від 16.06.2036 по справі №120/2521/26 виснував, що питання належного розміру і складових заробітної плати предметом спору у справі №120/10848/24 не охоплювалось, вказане рішення суду апеляційної інстанції набуло законної сили є чинним станом на день розгляду даної адміністративної справи, а також з урахуванням доказів виконання рішення ВОАС від 05.12.2024 та постанови СААС від 27.03.2025 року в справі №120/10848/24, зокрема копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 АТ «Ощадбанк» на суму 4568,20 грн., суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваної постанови відповідача.
Суд не бере до уваги доводи третьої особи про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, що визначений у статті 287 КАС України з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Нормами статті 122 КАС України передбачено диференційований підхід до регулювання тривалості строків звернення до адміністративного суду в залежності від статусу позивача та від категорії публічно - правового спору.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Частиною 3 статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно з пунктом 1 частини 2 вказаної статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Відтак, для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Із матеріалів справи, видно, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем 19.06.2026, а позовну заяву позивачка подала 29.06.2026, що підтверджується штампом відділення поштового зв`язку на конверті.
Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отож, якщо адміністративний позов до суду подано поштою, днем звернення до суду вважається день здачі позову на пошту (дата на поштовому штемпелі), а не день, коли суд його фактично отримав.
Враховуючи, що позовну заяву подано на пошту 29.06.2026 про що свідчить відповідний відтиск штампу відділення поштового зв`язку на конверті, відтак при зверненні до суду із даним позовом позивачкою дотримано 10-ти денний строк для звернення до суду.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню згідно статті 139 КАС України не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
у задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницьке міжрегіональне управління міністерства юстиції України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21018, ЄДРПОУ 45798761)
Третя особа: Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (вул. 600-річчя, 25, м. Вінниця, 21027, ЄДРПОУ 42639235) 

Суддя Комар Павло Анатолійович