Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/753/26 
Провадження № 2/376/1154/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м.Сквира
Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ловінської С.С.,
за участю секретаря судових засідань Кропивлянської С.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сквира цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, 07.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2035591 про надання споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно договору сума кредиту складає 6000 грн, строк кредиту 358 днів: з 07.01.2025 року по 01.01.2026 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 6000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 13 серпня 2025 року ТОВ «Слон Кредит» на підставі Договору факторингу № 13082025-1 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Станом на дату укладання Договору факторингу №13082025-1 від 13 серпня 2025 року, строк дії Договору № 2035591 від 07.01.2025 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 14.08.2025 по 01.01.2026 (141 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6345 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4. Договору № 2035591 від 07.01.2025, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 20970 грн. Всупереч умовам Договору Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 2035591 від 07.01.2025 загальною сумою 38970 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 6000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 14625 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 141 календарних днів 6345 грн, штрафні санкції 12000 грн.
Ухвалою судді Сквирського районного суду Київської області від 07.04.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явиввся, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.
Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.
Судом встановлено, що 07.01.2025 між ТОВ « Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2035591 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний», який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора М882 (а.с.58-61). 
Згідно п.1.3 договору сума кредиту складає 6000 грн, тип кредиту – кредит; п. 1.4 договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Згідно п.1.5 договору тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов: підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом (за календарний день в якому надано кредит); стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 05.02.2025 включно; пільгова процентна ставка становить 0,75% в день та застосовується з 06.02.2025 (включно) до останнього дня строку кредиту (включно).
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Відповідно до п.6.4. у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 6.4.1. у розмірі 600,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та 6.4.2. у розмірі 120,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 6000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку клієнта, що підтверджується довідкою платіжного провайдера - ТОВ "Пейтек» від 20.08.2025 за вих.№ 20250820-1924 (а.с.55).
До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора A490 (64-65).
13 серпня 2025 року ТОВ «Слон Кредит» на підставі Договору факторингу № 13082025-1 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до Відповідача (а.с.17-18).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Слон Кредит» за договором № 2035591 від 07.01.2025 ОСОБА_1 станом на 13.08.2025 (дату відступлення права вимоги) за період з 07.01.2025 по 13.08.2025 має заборгованість в розмірі 32625 грн, з яких тіло кредиту – 6000 грн, заборгованість по процентах – 14625 грн, штрафні санкції – 12000 грн (а.с.68).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 2035591 про надання споживчого кредиту від 07.01.2025 за 140 календарних днів за період з 15.08.2025 по 01.01.2026 ОСОБА_1 має заборгованість за користування грошовими коштами, а саме за процентами – 6300,00 грн (а.с.69-70).
Таким чином, як зазначає позивач, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором договором № 2035591 від 07.01.2025 в розмірі 38970,00 грн, з яких тіло кредиту – 6 000,00 грн, заборгованість по процентах – 20 970,00 грн (14 625,00 грн нараховані кредитором та 6 345,00 грн нараховані позивачем за 141 календарий день), штрафні санкції – 12 000,00 грн.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення Кредитного договору № 2035591 від 07.01.2025. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
На день звернення до суду ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» з цим позовом строк дії договору минув, як стверджує позивач, позичальник у встановлений у договорі строк позичені грошові кошти кредитодавцеві не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. 
Оскільки докази виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе за Кредитним договором № 2035591 від 07.01.2025 обов`язків з повернення позичених грошових коштів та процентів у матеріалах справи відсутні, суд вважає невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором №2035591 від 07.01.2025 встановленим фактом.
Згідно розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Слон Кредит» за договором № 2035591 від 07.01.2025 у відповідача наявна заборгованість в розмір 38 970,00 грн (а.с.68).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 2035591 від 07.01.2025 прострочену заборованість за тілом кредиту у сумі 6000,00 грн.
Щодо позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за Кредитним договором № 2035591 від 07.01.2025, суд зазначає наступне.
На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 до Закону України «Про споживче кредитування» внесено зміни, відповідно до яких на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповіднодо ч.4 цієї статті, не можеперевищувати 1% (зміни, внесені п. 5 розділу І Закону України № 3498-IX від 22.11.2023, набрали чинності 24.12.2023, тобто, з дня, наступного за днем його опублікування (23.12.2023).
Кредитний договір № 2035591 укладений 07.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 , тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі, що не може перевищувати 1%.
З урахуванням наведеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості у частині нарахованих відповідачу процентів, оскільки вважає, що при нарахування процентів за користування відповідачем кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1% відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування».
Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення суми за нарахованими процентами ТОВ «Слон Кредит» за договором № 2035591 від 07.01.2025 відсотки нараховані первісним кредитором згідно із п.1.5.1 та п.1.5.2 Договору в сумі 6 120,00 грн за користування кредитом: за ставкою 15 % в день, що застосовується за перший день користування кредитом (за календарний день в якому надано кредит), що становить: 900 грн (6000 грн * 15%); за стандартною процентною ставкою 3% в день (за період з 08.01.2025 по 05.02.2025), що становить 5220 грн (6000 грн * 3%). Потім нарахувало за пільговою процентною ставкою 0,75 % в день, згідно п.1.5.3 Договору за період з 06.02.2025 до 14.08.2025 відсотки, в сумі 11 850,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за період з 15.08.2025 по 01.01.2026 позивачем були донараховані відсотки за 140 календарних днів в межах строку дії договору теж за ставкою 0,75 % на день, в сумі 6 300,00 грн.
Однак, ураховуючи ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Натомість у спірних правовідносинах нарахування за період з 07.01.2025 до 05.02.2025 проведено за денною ставкою, що не відповідає вимогам закону.
За таких обставин судом установлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за період з 07.01.2025 (укладення кредитного договору) до 01.01.2026 (закінчення строку дії договору). Як слідує з наведених змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, відсотки нараховуються таким чином: з 07.01.2025 до 05.02.2025 за ставкою 1,0 % в день, що становить 1 800,00 грн (6000,00 грн х 1,0 % х 30 днів).
За період з 06.02.2025 по 01.01.2026 в межах строку дії договору згідно п. 1.5.3 Договору нараховані відсотки за пільговою процентною ставкою 0,75 % в день: 14 850,00 грн (6000,00 грн х 0,75 % х 330 дн). 
Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що розмір заборгованості відповідача зі сплати процентів становить 16 650,00 грн (1 800,00 грн + 14 850,00 грн).
Також судом установлено, що заявлені позивачем вимоги стосуються у тому числі стягнення із відповідача штрафу в сумі 12 000,00 грн, що у свою чергу суперечить положенням чинного Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно позовні вимоги у частині стягнення з відповідача штрафу не підлягають до задоволення.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач допустив порушення умов укладеного кредитного договору із первісним кредитором, внаслідок чого утворилася заборгованість із погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу право вимоги повернення боргу набув позивач у справі, який має право ініціювати примусове стягнення боргу. Однак, визначений позивачем розмір заборгованості не відповідає вимогам чинного законодавства, відповідно у цій частині заявлені вимоги не підлягають до задоволення, у зв`язку із чим позов підлягає до часткового задоволення.
Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 22 650,00 грн, з яких тіло кредиту – 6000,00 грн, проценти – 16 650,00 грн.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд ураховує положення Цивільного процесуального кодексу України, якими регламентовані наведені питання.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач під час подання позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662, 40 грн.
Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (58,12 % заявлених позовних вимог), стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 547,39 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд ураховує таке.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 (28), заявку № 16295 від 09.02.2026 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.57), рахунок на оплату № 16295-10/03-2026 від 10 березня 2026 року, акт прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 16295 від 10.03.2026, в якому значиться, що сума правничої допомоги за підготовку та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 10 000,00 грн (а.с.71).
Однак, ураховуючи часткове задоволення позову, витрати на правничу допомогу відшкодовуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог (58,12 %), що становить 5 812,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76-82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 2035591 від 07.01.2025 в розмірі 22 650,00 грн (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 1 547,39 грн (одну тисячу п`ятсот сорок сім гривень 39 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 812,00 грн (п`ять тисяч вісімсот дванадцять гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, адреса: м. Київ, вул. вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя           С.С.Ловінська