ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/3976/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “777 Трейдінг Груп” до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “777 Трейдінг Груп” (далі – ТзОВ “777 Трейдінг Груп”, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі – митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2025 №UA205050/2025/000303/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2025 між ТзОВ “777 Трейдінг Груп” (покупець) та SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт № 0711/25PL відповідно до якого, SETTE Group Sp.z.o.o зобов`язується поставляти товар - транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту.
Відповідно до специфікації №1 від 19.11.2025, інвойсу № 9/11/2025 від 19.11.2025 продавцем поставлено позивачу автобус бувший у використанні марки VANHOOL VE2Е16АА1К3073513 за ціною 20700 євро.
З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 25.11.2025 декларантом ТзОВ “777 Трейдінг Груп” в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №25UА205050046203U7 з описом товару "Автобус туристичний, що був у використанні, має такі пошкодження: деформація передньої частини кузова, лобового вікна, лівого та правого борту спереду, ліхтарі, бокових вікон, передніх пасажирських дверей, елементів криши, двох задніх багажних відділень, системи опалення, кондиціювання, системи освітлення, панелі приборів, камери відеонагляду та відтворення, внутрішні елементи живлення, підвіска, салон та інше. Марка згідно з довідником- VAN HOOL модель згідно з довідником- EX16- (кузов, шасі, рама) № YE2E16AA1K3073513 -кількість сидячих місць, враховуючи місце водія – 63, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування-тип двигуна – дизель, -робочий об`єм циліндрів двигуна 10837см.куб., - номер двигуна невизначений, -потужність - 300kw-колісна формула - 4х2-календарний рік виготовлення - 2019-модельний рік виготовлення - 2019-дата першої реєстрації 12.07.2019. Країна виробництва-(BE) Торгівельна марка "VAN HOOL", а також документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.
У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим мето дом, а саме на основі ціни товару.
Проте, Волинська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2025 №UA205050/2025/000303/2 та митну вартість визначила за резервним методом.
Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправне рішення про коригування митної вартості товарів.
На думку позивача, митний орган не підтвердив належними доказами та доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Також рішення відповідача не містить докладної інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Позивач вважає, що надані ним документи в частині підтвердження заявленої митної вартості не містять розбіжностей чи ознак підробки, а вимога про надання додаткових документів є безпідставною й митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.
З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 84).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити з підстав правомірності оскаржуваного рішення. Вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД від 25.11.2025 № 25UA205050046203U7 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 87-94).
Ухвалою суду від 22.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с. 142).
В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 145-146) позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.
У зв`язку з відрахуванням зі штату Волинського окружного адміністративного суду 04.06.2026 судді Валюха В.М. на підставі наказу голови суду від 19.05.2026 №02-07/7/26 розпорядженням керівника апарату суду від 25.05.2026 №01-87/560/26 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Денисюка Р.С. для розгляду вказаної справи та ухвалою суду від 01.06.2026 дану справу прийнято до провадження (а.с. 151).
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.
25.11.2025 ТзОВ “777 Трейдінг Груп” через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД № 25UA205050046203U7 з метою здійснення митного оформлення товару: "Автобус туристичний, що був у використанні, має такі пошкодження: деформація передньої частини кузова, лобового вікна, лівого та правого борту спереду, ліхтарі, бокових вікон, передніх пасажирських дверей, елементів криши, двох задніх багажних відділень, системи опалення, кондиціювання, системи освітлення, панелі приборів, камери відеонагляду та відтворення, внутрішні елементи живлення, підвіска, салон та інше. Марка згідно з довідником- VAN HOOL модель згідно з довідником- EX16- (кузов, шасі, рама) № YE2E16AA1K3073513 -кількість сидячих місць, враховуючи місце водія – 63, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування-тип двигуна – дизель, -робочий об`єм циліндрів двигуна 10837см.куб., - номер двигуна невизначений, -потужність - 300kw-колісна формула - 4х2-календарний рік виготовлення - 2019-модельний рік виготовлення - 2019-дата першої реєстрації 12.07.2019. Країна виробництва-(BE) Торгівельна марка "VAN HOOL". Митна вартість товару була визначена на рівні 20700,00 євро (з урахуванням транспортних витрат у сумі 68386,94 грн), яку визначено за першим методом за курсом валюти 48,9177 грн за 1 євро (а.с. 99).
До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) №9/11/2025 від 19.11.2025; автотранспортну накладну від 20.11.2025; сертифікат з перевезення №PL/MF/AU0235425 від 20.11.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 14.11.2025, довідку №016 від 24.11.2025, висновок про якісні характеристики товару №3541 від 25.11.2025, контракт №0711/25PL від 07.11.2025, специфікація № 1 від 19.11.2025, договір перевезення № 17-10-2025 від 17.10.2025, довідку №241125060 від 24.11.2025, заявку №71 на перевезення від 20.11.2025, фото від 24.11.2025, копію митної декларації країни відправлення №25PL341010000UU5В0 від 20.11.2025.
Декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи відповідно до положень статей 53, 54 МК України: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а. с. 127).
При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:
- відповідно п.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.11.2025 №0711/25pl терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;
- пунктом 6 Контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом вважаються зданими подавцем і прийнятими покупцем після передачі ТЗ та документів на нього представнику. Зазначено, що перелік документів визначається видом операції. В даному випадку здійснюється купівля-продаж товару, а отже передача транспортного засобу та документів повинні бути належним чином підтверджені. Загальноприйнятими документами передачі є Акти приймання передачі ТЗ, розписки про отримання, довіреності або накази, проте декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається п. 6 Контракту;
- подана до митного оформлення автотранспортна накладна від 20.11.2025 №б/н не може бути взята до уваги, адже в гр. 22 автотранспортної накладної відсутній штамп та підпис відправника товару. ЦМР без підписів та штампів вважається неоформленою належним чином і не має юридичної сили. Відсутність штампів/підписів унеможливлює доведення факту прийняття вантажу до перевезення саме у заявленому стані. Також, зазначено, що автотранспортна накладна є первинним документом, що відповідно Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 №996-XIV повинен містити обов`язкові реквізити, серед яких є підписи відповідальних осіб та інформація про сторони;
- згідно рахунка-фактури №9/11/2025 від 19.11.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату). Згідно поданого рахунка термін оплати за товар зазначений: «оплата до 17.02.2026», однак відповідно пункту 12 Контракту даний договір є дійсним до 31.12.2025. Для підтвердження заявленої митної вартості товару не надано банківських платіжних документів, адже згідно договору купівлі-продажу, одна сторона (продавець) зобов`язана передати майно (товар) у власність та сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку товар передано покупцеві, але зазначено післяплату на надто тривалий строк. При даній умові післяплати постачальник несе ризик неплатежу. Вказане є не типовою комерційною практикою, що викликає сумнів, адже оплата товару через декілька місяців після його видачі є невигідною та неприйнятною через наявність фінансових ризиків та ускладнення обліку; 
- з огляду на структуру поданого контракту встановлено, що підписи та штампи сторін розміщені виключно на останній сторінці. На даній сторінці відсутні істотні умови контракту, що не дозволяє встановити з яким саме текстом та з яким змістом зобов`язань сторони погодилися. В даному випадку контракт вважається неналежно оформленим, адже існує ризик підміни тексту чи заміни сторінок;
- згідно п. 5.1 договору (контракту) про перевезення від 17.10.2025 №17-10-2025 вартість перевезення виражається в євро, а умови розрахунків обумовлюються сторонами в замовленні (рахунку), однак до митного оформлення не подано рахунку на оплату транспортних послуг;
- відповідно довідки від 24.11.2025 №016 перевізник зобов`язується організувати вантажно-розвантажувальні роботи, які включаються до вартості перевезення. При цьому, вартість таких витрат не зазначена в графі 21 ДМВ, що свідчить про не включення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості.
Декларант у відповідь листом від 25.11.2025 (а.с.126 зворот) надав пояснення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: копію платіжної інструкції в іноземній валюті № 85 від 25.11.2025, копію заяви на купівлю валюти № 104 від 25.11.2025. Водночас повідомив, що будь-яких договорів із третіми особами, пов`язаних договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, товариство ні з ким не укладало.
Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2025 №UА205050/2025/000303/2 (а. с. 41-42).
З графи 33 вказаного рішення вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості.
Декларантом на вимогу було надано пояснення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: копію платіжної інструкції в іноземній валюті № 85 від 25.11.2025, копію заяви на купівлю валюти №104 від 25.11.2025. Решту витребуваних документів декларант відмовився надати, про що зазначено в листі від 25.11.2025.
Відтак, у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. 
Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (ЕМД від 07.04.2025 NoUA209200/2025/020480). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, - товар 1– на рівні 160000 євро/шт, «Автобус туристичний бувший у користуванні,- марки VAN HOOL- модель TX17 ASTRON, - робочий об`єм циліндрів - 12902см3- потужність двигуна - 375 kW- колісна формула - 6х2- календарний рік виготовлення - 2017...» імпорт якого здійснено на умовах поставки DAP UA Зимна Вода, митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом визначення митної вартості.
Крім того, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/001085 (а. с. 43-44).
В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №25UA205050046550U4 від 27.11.2025 (а.с.7-38) з застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.
При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
За приписами частин п`ятої - восьмої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.
Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній вище МД митну вартість товару, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) №9/11/2025 від 19.11.2025; автотранспортну накладну від 20.11.2025; сертифікат з перевезення №PL/MF/AU0235425 від 20.11.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 14.11.2025, довідку №016 від 24.11.2025, висновок про якісні характеристики товару №3541 від 25.11.2025, контракт №0711/25pl від 07.11.2025, специфікація №1 від 19.11.2025, договір перевезення №17-10-2025 від 17.10.2025, довідку №241125060 від 24.11.2025, заявку № 71 на перевезення від 20.11.2025, фото від 24.11.2025, копію митної декларації країни відправлення № 25PL341010000UU5D0 від 20.11.2025.
На думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.
Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).
Такі правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.
Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів та суд вважає, що вказані розбіжності, про які зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість спірного товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.
Так, контрактом № 0711/25pl від 07.11.2025, укладеним між ТзОВ “777 Трейдінг Груп” (покупець) та SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща), визначено, що SETTE Group Sp.z.o.o зобов`язується поставляти товар - транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту.
Загальна сума контракту становить 500000 євро; вартість товару визначається згідно специфікації та інвойсів, що є невід`ємною частиною договору (п. 2 контракту, а. с. 15-28).
Відповідно до специфікації № 1 від 19.11.2025 продавець SETTE GROUP Sp.z o.o. зобов`язується поставити товар - автобус VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_2 . Ціна товару становить 20700 євро. Умови поставки EXW Kielce відповідно до Правил Інкотермс, в редакції 2010 року. Фактури є дійсними без підпису та печатки продавця. Форма оплати – післяплата, відстрочка платежу – 17.02.2026 (а.с. 25-26).
Згідно з інвойсом від 19.11.2025 № 9/11/2025 вартість товару – автобус VAN HOOL, vin № НОМЕР_2 становить 20700 євро (а.с. 29, 30 переклад). Вказаним рахунком-фактурою визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну та визначено спосіб оплати – переказ.
Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) від 19.11.2025 № 9/11/2025 (20700 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД 25UА205050046203U7 від 25.11.2025 (графа 22) (а.с. 35).
Відтак, суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Щодо доводів митниці про те, що відповідно пункту 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.11.2025 №0711/25рl терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення, то суд зазначає наступне.
Так положеннями статті 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, які подаються декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару, а також встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від передбачених цією статтею.
Водночас наведений перелік не містить обов`язку подання окремого документа чи інформації щодо термінів відправки (поставки) товару.
Крім того, на переконання суду, термін відправки товару сам по собі не є складовою митної вартості товару та не впливає на її числові значення, а тому відсутність інформації щодо строків поставки товару не може свідчити про недостовірність заявленої митної вартості чи бути самостійною підставою для виникнення сумнівів у правильності її визначення.
Разом із тим Волинська митниця, під час митного оформлення товару зауважила, що пунктом 6 Контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом вважаються зданими Продавцем і прийнятими Покупцем після передачі транспортного засобу та документів на нього представнику. Зазначила, що перелік документів визначається видом операції. В даному випадку здійснюється купівля-продаж товару, а отже передача транспортного засобу та документів повинні бути належним чином підтверджені. Загальноприйнятими документами передачі є Акти приймання передачі транспортного засобу, розписки про отримання, транспортні накладні, довіреності або накази, проте декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається пункт 6 Контракту.
На переконання суду, зазначення у договорі порядку передачі товару сторонами правочину саме по собі не створює для декларанта обов`язку подання до митного оформлення окремих документів, якщо такий обов`язок прямо не передбачений нормами митного законодавства.
При цьому, наведений митним органом перелік документів, зокрема актів приймання-передачі, розписок про отримання, транспортних накладних, довіреностей чи наказів, є власним тлумаченням відповідача та не ґрунтується на приписах МК України, як на обов`язковій умові підтвердження митної вартості товару.
Окрім того, відповідач не зазначив, які саме обставини, що мають значення для визначення митної вартості товару, залишились непідтвердженими внаслідок ненадання таких документів, а також не обґрунтував вплив їх відсутності на правильність розрахунку митної вартості.
Водночас суд зазначає, що за умовами контракту від 07.11.2025 №0711/25рl товар супроводжується технічною документацією на т/з, технічним паспортом на т/з, комерційним інвойсом та іншими документами за запитом продавця. При передачі т/з було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РС/ААL2385711 від 14.11.2025, фактуру №9/11/2025 від 19.11.2025, сертифікат форми EUR.1 PL/MF/AU0235425 від 20.11.2025, які і були надані митному органу при митному оформленні.
За таких обставин сам факт ненадання документів, на які посилається відповідач, не може розцінюватися як належна та достатня підстава для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості товару.
Щодо змісту автотранспортної накладної CMR від 20.11.2025 №б/н, то суд відхиляє вказане зауваження митного органу, оскільки такий документ як автотранспортна накладна (CMR), взагалі не містить числових значень складових митної вартості товару. У відповідача в розпорядженні були інші документи, які давали змогу перевірити заявлені числові значення витрат на транспортування товару (договір про надання транспортно-експедиційних послуг №17-10-2025 від 17.10.2025, довідка про транспортні витрати № 016 від 24.11.2025, заявка на перевезення № 71 від 20.11.2025). Суд наголошує, що оформленням цього документу займався не позивач, а залучений перевізник. Інші реквізити автотранспортної накладної підтверджують факт здійснення перевезення (штампи та підписи відправника товару й перевізника).
Суд також не приймає до уваги доводи митного органу про неможливість підтвердження заявленої митної вартості товару у зв`язку з ненаданням банківських платіжних документів на момент митного оформлення, а також про нетиповість умов оплати, передбачених контрактом.
Як вбачається з матеріалів справи, умовами зовнішньоекономічного контракту та Специфікації № 1 від 19.11.2025, яка є невід`ємною частиною контракту, передбачено форму розрахунків у вигляді післяплати з відстроченням платежу до 17.02.2026. Отже, на момент митного оформлення у декларанта об`єктивно була відсутня підстава для формування та подання банківських платіжних документів, оскільки строк виконання грошового зобов`язання ще не настав.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що фактичне виконання платіжних зобов`язань відбулося пізніше, що підтверджується наданою до суду платіжною інструкцією в іноземній валюті №93 від 08.12.2025 (а. с. 135 зворот), якою здійснено перерахування коштів в сумі 20700 євро за поставлений товар відповідно до умов контракту.
Посилання митного органу на “нетиповість” умов розрахунків та оцінку комерційної доцільності відстроченого платежу не ґрунтується на вимогах митного законодавства та виходить за межі повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів. Відтак такі міркування не можуть розглядатися як належна підстава для поставлення під сумнів достовірності заявлених декларантом відомостей.
Суд також не погоджується із твердженнями відповідача про те, що з огляду на структуру поданого контракту встановлено, що підписи та штампи сторін розміщені виключно на останній сторінці. На даній сторінці відсутні істотні умови контракту, що не дозволяє встановити з яким саме текстом та з яким змістом зобов`язань сторони погодилися. В даному випадку контракт вважається неналежно оформленим, адже існує ризик підміни тексту чи заміни сторінок.
Адже чинним законодавством не передбачено проставлення підписів та штампів сторін на кожній сторінці зовнішньоекономічного контракту. В той же час, позивачем митному органу було додатково надано копію контракту №0711/25рl від 17.11.2025 (а. с. 24-28), з якої слідує, що на кожній його сторінці наявні як і підписи сторін та їх печатки, які нанесені не однаково, а в хаотичній послідовності, що ставить під сумнів дані твердження відповідача про неналежне оформлення документів.
Щодо твердження відповідача про те, що п. 5.1 договору (контракту) про перевезення від 17.10.2025 № 17-10 2025 вартість перевезення виражається в євро, а умови розрахунків обумовлюються Сторонами в замовленні (рахунку), однак до митного оформлення не подано рахунку на оплату транспортних послуг, то суд враховує наступне.
17.10.2025 між ТзОВ «777 Трейдінг Груп» (замовник) та Systaliuk Yaroslav Sp.z.o.o укладено договір № 17-10-2025 на надання транспортно-експедиційних послуг (а.с. 53-57), відповідно до умов якого перевізник зобов`язується за плату і за рахунок замовника надати або організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів замовника, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу і міжнародному сполученні.
Вартість кожного окремого перевезення виражається в Євро. Умови розрахунків обумовлюються сторонами в замовленні (рахунку) (п.5.1 договору). У разі, якщо сторони не домовились про умови розрахунків в замовленні (рахунку, оплата за проведену роботу проводиться замовником на підставі цього Договору протягом 3 банківських днів з моменту надання перевізником рахунку-фактури та акту виконаних робіт (п. 5.3 договору).
Ціна договору становить сукупність платежів, проведених сторонами протягом строку дії договору і підтверджених актами надання послуг (п. 5.2. договору). 
Отже, зі змісту договору від 17.10.2025 № 17-10-2025 на надання транспортно-експедиційних послуг слідує, що в разі, якщо сторони не домовились про умови розрахунків в замовленні (рахунку, оплата за проведену роботу проводиться замовником на підставі цього Договору протягом 3 банківських днів з моменту надання перевізником рахунку-фактури та акту виконаних робіт (п. 5.3 договору).
Виконання даного договору підтверджується фактурою № 7/11/2025 від 24.11.2025, актом надання послуг № 7/11/2025 від 25.11.2025, платіжною інструкцією в іноземній валюті від 25.11.2025 № 85 (а.с. 58-60, 62).
Відповідно до акту надання послуг № 7/11/2025 від 25.11.2025 перевізником були надані вантажні перевезення за маршрутом Польща-Україна LC 99557/LC5767Р (вантаж: автобус VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_2 загальною вартістю 2000 євро.
Відтак, оскільки виконання договору перевезення підтверджується фактурою №7/11/2025 від 24.11.2025 та актом надання послуг №7/11/2025 від 25.11.2025, як це визначено п. 5.3 договору, то вказане свідчить про те, що сторони не домовлялись про умови розрахунків в замовленні (рахунку). Відповідно такий рахунок на оплату транспортних послуг сторонами не складався та не подавався до митного оформлення.
Вказане, на думку суду, спростовує твердження митного органу про не надання рахунку на оплату транспортних послуг.
Щодо твердження митного органу про те, що відповідно довідки від 24.11.2025 № 016 перевізник зобов`язується організувати вантажно-розвантажувальні роботи, які включаються до вартості перевезення. При цьому, вартість таких витрат не зазначена в графі 21 ДМВ, що свідчить про не включення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості, то суд їх не бере до уваги, з огляду на таке.
Так, з наданої довідки № 016 від 24.11.2025 транспортні витрати по перевезенню вантажу автобус VAN HOOL, номер кузова № НОМЕР_2 автомобілем Volvo д.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 по маршруту Kielse (Польща) – Луцьк (Україна) 429 км, складають 2000 євро в т.ч.: Kielse (Польща) – митний перехід Дорогуськ/Ягодин (Україна) 293 км становить 1398 євро; митний перехід Дорогуськ/Ягодин (Україна) – Луцьк (Україна) 136 км становить 602 євро. Страхування вантажу не проводилось. Вантажно-розвантажувальні роботи включені у вартість перевезення (а.с. 50).
Отже, звідси слідує, що навантаження включено у загальну вартість перевезення, про що чітко зазначено у довідці № 016 від 24.11.2025 про транспортні витрати. Сума транспортних витрат 1398 євро (еквівалентно 68386,94 грн) включена до митної вартості товару у МД № 25UA205050046203U7 від 25.11.2025 та не ставилась під сумнів митним органом.
Відтак, на думку суду, такі твердження митного органу є безпідставними та необґрунтованими.
Окрім цих витрат жодних інших витрат позивачем понесено не було (інше не випливає з умов контракту та рахунка-фактури).
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
Суд наголошує, що вимога про надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).
Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Суд звертає увагу на те, що за практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу для визначення митної вартості товару.
Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000303/2 від 26.11.2025 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати, а позов задовольнити.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 20250,12 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 05.01.2026 № 11 (а.с.14).
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000303/2 від 26.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “777 Трейдінг Груп” судовий збір у розмірі 20250,12 грн (двадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень 12 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “777 Трейдінг Груп” (43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, 124, код ЄДРПОУ 44356571). 
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ 43958385).

Суддя Р.С. Денисюк