ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1057/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/219/25 | Орендарчук М.П.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Новіков О. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі:

колегії суддів Новікова О. М., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,
за участі секретаря Костенко А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про цивільну відповідальність, -

в с т а н о в и в :

До Христинівського районного суду Черкаської області за визначеною підсудністю надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про цивільну відповідальність. 
У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що він, як позивач, звертається тривалий час до Уманського міськрайонного суду за захистом своїх особистих і публічних інтересів відповідно до вимог ЦПК України. В той же час, офіційний судовий розгляд неврегульований, організаційно-технічні дії, які по факту здійснюються на власний розсуд суддями суду і апаратом суду спричиняють спотворення фактів і наповнюють справу новим змістом, але без відповідальності, що позбавляє його статусу потерпілого і права на відшкодування збитків. До таких випадків належать безпідставне зняття суддями справ з розгляду, порушення судом строків розгляду, несвоєчасне надання копій рішень і цей перелік не є остаточним. Таким чином процес стає публічно недоступним і підставою для відповідальності суду за ст. 148 ЦПК України та окремих осіб, незаконно діючих від імені суду.
Просив встановити повну юридичну відповідальність Уманського міськрайонного суду в позасудовому спорі за зловживання повноваженнями штатними суддями і за процесуальні дії без повноважень штатними працівниками апарату суду в період технічної підготовки, організаційного забезпечення і оформлення судового процесу. Судовий збір стягнути з публічного відповідача.
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що провадження у справі відкрито 10.02.2025, але судовий розгляд проводився з порушенням ст. 120, 126, 210 ЦПК України, які для судді – порожній звук, що є ознакою неналежного складу суду з неправосудним рішенням – ухвалою про закриття провадження.
Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду і справу направити на новий судовий розгляд.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судове засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.
Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.
Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначають спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.
Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції у даній справі про закриття провадження, зазначаючи про те, що порушені норми процесуального права, оскільки суддею було порушено строки розгляду справи, тому ухвала про закриття прийнята неналежним складом суду.
Колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач ОСОБА_1 направив до суду заяву про припинення провадження, в якій просив припинити провадження, а справу «утилізувати».
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Отже, відмова від позову є одностороннім вільним волевиявлення позивача шляхом здійснення процесуальної дії, спрямованої на завершення розгляду судом справи. У разі подання позивачем такої заяви суд зобов`язаний перевірити, чи відповідає подана заява дійсній волі позивача та роз`яснити позивачу наслідки вчинення такої дії.
Порядок вирішення заяви про відмову від позову регулюється зазначеними вище нормами цивільно-процесуального законодавства.
Позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом на відмову від позову та подав до суду першої інстанції заяву про припинення провадження, яка розцінювалася судом як відмова від позову, з чим погоджується апеляційний суд, а тому ухвала прийнята судом першої інстанції відповідно до норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції не було порушено норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про цивільну відповідальність, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повний текст постанови складений 30 липня 2026 року.

Судді