КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9621/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року м. Київ
Справа № 753/22590/25

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. 
за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року, ухвалене у складі судді Маркєлової В.М.,
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

встановив:

У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просила:
- стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісяця, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття.
- стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання, лікування та розвиток ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 166 251 грн. 84 коп.
Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01.07.2020 шлюб між сторонами розірвано.
На момент пред`явлення позову сторони не досягли згоди з приводу матеріального утримання дитини, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.
Середній заробіток відповідача в місяць становить 40 000 грн., проте щомісячно відповідач перераховував кошти на дитину в розмірі 5000 грн., тоді як він може сплачувати щомісяця 10 000 грн.
Заявлений розмір аліментів обґрунтовано необхідністю здійснення лікування дитини та виконання профілактичних заходів, що підтверджується медичним висновками:
- висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку від 19.04.2021 № ІРЦ-85981/2021/212793 - попередній висновок: у дитини виявлено затримку психічного розвитку;
- консультативний висновок дитячого невролога від 21.08.2025 - попередній діагноз: розумова відсталість, неуточнена, значні відхилення у поведінці дитини, які потребують догляду та лікування, гіперкінетичний поведінковий розлад. Рекомендовано: консультація генетика, консультація дитячого психіатра, тестування рівня інтелекту, консультація психолога, АВА-терапія, інклюзивне навчання або навчання в спеціальній школі;
- консультативний висновок дитячого невролога від 29.08.2025 (форма № 028/о) - висновок спеціаліста: мінімальна мозкова дисфункція з гіперкінетичним компонентом, моторика незграбна. Рекомендації: соціально-ефективна терапія (ЕЕТ), заняття з корекційним педагогом, заняття з логопедом, інклюзивне навчання в ЗОНЗ, повторний огляд;
- консультативний висновок офтальмолога від 22.08.2025 - діагноз: гіперметропія високого ступеня очей, наслідки гідроцефалії. Рекомендації: постійна корекція аметропії окулярами, зорова терапія, режим зорового навантаження, тренування конвергенції в домашніх умовах (шнурок Брока), повторний огляд через 6 місяців;
- консультативний висновок ортопеда-травматолога від 18.08.2025 - діагнози ускладнень: природжена плоска ступня, плоско-вальгусна деформація правої стопи. Рекомендації: фізична активність щодня на вулиці, контроль постави, вітамін D1000MO щоденно, плавання 2-3 рази на тиждень, масажі № 10 кожні 3-4 місяці, виконання вправ на укріплення м`язів спини (ЛФК, методика Шрот), носіння ортопедичних устілок та ортопедичного взуття; ходіння босоніж по рельєфним поверхням, справи на укріплення м`язів стопи.
Виконання зазначених лікарських рекомендацій спеціалістів для забезпечення розвитку дитини також потребує додаткових фінансових витрат, які в сукупності виливаються в суттєві суми, а тому такі витрати так само підлягають компенсації за рахунок аліментів, які слід стягнути з відповідача.
Заявлений розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, також обґрунтовується необхідністю у здійсненні постійного догляду за дитиною, що позбавляє позивача можливості повноцінно працювати та отримувати достатній рівень заробітної плати.
Вже здійснені позивачем додаткові витрати на лікування та розвиток дитини становлять 166 251,84 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову - 20.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 41 517,20 грн.
В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1626,37 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на дитину та визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що більшість доданих позивачем до матеріалів справи актів наданих медичних послуг, зокрема, від ТОВ «Смарт Медікал Центр», ТОВ «Медичний центр «Добробут Поліклініка», ТОВ «Окулар», Медичного центру «Дитина» тощо, не підписані з боку одержувача послуг, а тому такі документи не можуть вважатися підтвердженням господарської операції відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
До багатьох рахунків та актів позивачем не додано жодних розрахункових документів, які би свідчили про фактичну оплату позивачем. У деяких рахунках ТОВ «Окулар» прямо зазначено, що сума сплати становить 0,00 грн.
Апелянт звертає увагу, що позивач надала лише копії квитанцій платіжного терміналу, які відповідно до законодавства лише підтверджують ініціювання переказу коштів, але не є розрахунковими документами, що засвідчують факт надання послуги чи продажу товару.
Надана позивачем «лікувальна путівка» від ПП «Ітака Мед» на суму 34 530 грн. не містить підписів, реквізитів чи квитанцій, а аналіз фінансової звітності підприємства за 2023 рік вказує на невідповідність масштабів діяльності підприємства задекларованим послугам.
Перевірка деяких фіскальних чеків клініки «Оберіг» та лабораторії «Діла» на сайті Державної податкової служби вказує на те, що такі чеки не видавалися або їх неможливо ідентифікувати.
Маршрутні листи клініки «Оберіг» взагалі не містять даних про особу, якій надавалися послуги, та факт їхньої оплати.
Апелянт стверджує, що позивачем заявлено витрати «за логопедичні послуги» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , яка за даними Єдиного державного реєстру зареєстрована у Дніпропетровській області, а дитина проживає в Києві. Крім цього, ФОП має КВЕДи лише на роздрібну торгівлю й організацію дозвілля, не маючи жодного стосунку до логопедії чи відповідної освіти. 
Скаржник вказує на те, що витрати на загальні медичні аналізи (наприклад, копрограма в МЛ «Діла») не супроводжувалися призначенням лікаря, а отже є поточними потребами дитини, які мають покриватися за рахунок аліментів, а не додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. 
Крім цього, апелянт вважає суму аліментів 8000 грн. щомісячно необґрунтованою та завищеною, оскільки суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріальний та сімейний стан відповідача, а саме: після відкриття провадження 12 грудня 2025 року апелянт уклав новий шлюб із ОСОБА_7 і на його утриманні тепер перебуває малолітня дитина дружини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на забезпечення якої він несе документально підтверджені витрати. 
Також апелянт вказує на те, що батьку нової дружини у квітні 2025 року діагностовано ІІ групу інвалідності через онкологічне захворювання та він потребує постійного догляду, витрати на утримання та забезпечення сім`ї повністю лягли на апелянта. 
Апелянт посилається на відомості в довідці за формою ОК-5, згідно з якою його середньомісячний «чистий» дохід після вирахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору 5% за останні 12 місяців становить 20 713,59 грн.
З урахуванням ч. 1 ст. 161 ЦПК України, орієнтовна частка на одну дитину (1/4 доходу) мала б складати близько 5178,40 грн., тоді як стягнення 8000 грн. аліментів разом із додатковими витратами позбавляє апелянта можливості утримувати себе та нову родину.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 заперечила проти доводів і вимог скарги, просила відмовити її в задоволенні, оскільки дитина має встановлений висновком комплексної психолого-педагогічної оцінки затримку психічного розвитку, встановлено діагнози: гіпертомія високого ступеню очей, плоско-вальгусна деформація правої стопи, вроджена пласка ступня, у зв`язку з чим дитина відвідує спеціалізовану школу.
Позивач посилається на характеристику закладу освіти, зазначаючи, що дитина має особливості розвитку та певні досягнення, навчанням, вихованням та доглядом за дитиною займається виключно мама, яка підтримує постійний зв`язок із класним керівником, цікавиться навчальними успіхами та поведінкою сина, сприяє виконанню домашніх завдань, створює належні умови для його гармонійного розвитку, відповідально ставиться до здоров`я дитини, своєчасно звертається до лікарів та виконує їх рекомендації, за потреби забезпечує проходження необхідних медичних застережень.
Натомість батько ОСОБА_1 контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться.
Після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин відповідач добровільно сплачував на утримання сина 10 000 грн. і більше щомісячно.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 заперечила проти доводів і вимог апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 04.08.2017 був зареєстрований шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 14).
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 15).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2020 року у справі № 753/9498/20 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 03.08.2020 (т. 1 а.с. 16, 17).
Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 19.04.2021 № ІРЦ-85981/2021/212793 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагностовано затримку психічного розвитку, недорозвинене мовлення, макроцефалію та гіперметропію високого ступеню лівого ока. Дитині рекомендовано: включення ігор і вправ на розвиток дрібної моторики та заняття спеціаліста; корекційно-розвиткові заняття; корекційно-розвиткові заняття з вчителем-дефектологом (т. 1 а.с. 20-24).
Згідно з консультативним висновком дитячого невролога дитячої неврології та медичної реабілітації НУОЗ України імені П.Л. Шупика від 21.08.2025 дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено попередній діагноз: розумова відсталість (F79.1), гіперкінетичний поведінковий розлад (F90.1). Рекомендовано: консультація генетика; консультація дитячого психіатра з метою уточнення діагнозу, вирішення питань щодо можливостей медикаментозного лікування; тестування рівня інтелекту; консультація психолога, впровадження поведінкового керівництва; АВА-терапія з метою зменшення проявів негативної поведінки, формування навичок самообслуговування; інклюзивне навчання або навчання в спеціальній школі в залежності від результатів тестування інтелекту (т. 1 а.с. 25-26).
Згідно з консультативним висновком спеціаліста - невролога дитячого від 29.08.2025 дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено діагноз: мінімальна мозкова дисфункція з гіперкінетичним компонентом, моторика незграбна. Рекомендовано: ЕЕГ; заняття з корекційним педагогом; заняття з логопедом; інклюзивне навчання в ЗОНЗ (т. 1 а.с. 27-28).
Згідно з консультативним висновком офтальмолога ТОВ «Окулар» від 22.08.2025 дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовує окуляри постійно. Встановлено діагноз: гіперметропія високого ступеня обох очей, наслідки гідроцефалії. Рекомендовано: - постійна корекція аметропія окулярами; - зорова терапія, режим зорового навантаження; - тренування конвергенції в домашніх умовах - шнурок Брока (т. 1 а.с. 30-31).
Згідно з консультативним висновком ортопеда-травматолога клініки «smart klinika» від 18.08.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагностовано: дитячий ідіопатичний сколіоз, природжена плоска ступня. Рекомендовано: - фізична активність щодня на вулиці; - контроль постави; - вітамін D 1000МО щоденно; - плавання 2-3 рази на тиждень; - масажі № 10 кожні 3-4 місяці; - виконання вправ на укріплення м`язів спини (ЛФК, методика Шрот); - носіння ортопедичних устілок та ортопедичного взуття; - ходіння босоніж по рельєфним поверхням; - вправи на укріплення м`язів стопи (т. 1 а.с. 33).
Позивач не заперечує щодо щомісячних перерахувань відповідачем коштів на дитину:
- 10.10.2024 у сумі 5000 грн; - 05.11.2024 у сумі 5000 грн; - 05.01.2025 у сумі 5000 грн; 04.02.2025 у сумі 5000 грн; - 05.03.2025 у сумі 5000 грн; - 08.04.2025 у сумі 5000 грн ; 02.05.2025 у сумі 5000 грн; - 05.06.2025 у сумі 5000 грн; - 03.07.2025 у сумі 5000 грн; 28.08.2025 у сумі 5000 грн; - 05.09.2025 у сумі 5000 грн; - 07.10.2025 у сумі 5 000 грн, на підтвердження чого надала виписку по картці за період з 01.10.2024 по 14.10.2025 (т. 1 а.с. 34-44).

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України і статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Встановивши, що син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 180 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. щомісяця.
Враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, визначений судом розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 8000 грн. щомісяця відповідає потребам ОСОБА_4 , стану його здоров`я, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України.
За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок батьків утримувати своїх дітей, їх вік та стан здоров`я, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, зважаючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, апеляційний суд вважає, що стягнення аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі є таким, що відповідає потребам дитини відповідного віку, з урахуванням вимог закону та наявних у матеріалах справи доказів щодо стану здоров`я дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення місцевого суду в частині визначення розміру аліментів апеляційний суд відхиляє, оскільки суд правильно встановив фактичні обставини, зокрема, врахувавши розмір щомісячного доходу відповідача, мотивував своє рішення тим, що дитина страждає на захворювання, які підтверджені медичними висновками, потребує інклюзивного навчання, занять зі спеціалістами, а також виконання інших призначень лікарів, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок виконання податкових зобов`язань розмір доходу відповідача за останні 12 місяців становив 20 713,59 грн. апеляційний суд відхиляє, оскільки судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що офіційні відомості про розмір щомісячного доходу відповідача дають підстави вважати, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 8000 грн. щомісячно на утримання сина, враховуючи стан здоров`я дитини. 
Як вбачається з матеріалів справи, подаючи відзив на позовну заяву та частково заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що взмозі сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно, оскільки в нього заробітна плата складає 8000 грн. в місяць, а після вирахування платежів та зборів - ще менше. 
На підтвердження вказаних доводів відповідачем надано довідку ФОП ОСОБА_12 від 17.11.2025 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді асистента ( помічника) стоматолога з посадовим окладом 8000 грн та у період січень - жовтень 2025 року він щомісячно отримував заробітну плату у розмірі 8000 грн., з якої сума сплачених страхових внесків становить 1840 грн. ( а.с. 119, т. 1)
Однак, з матеріалів справи встановлено, що зазначена інформація не повному обсязі відображає розмір доходів відповідача. Так, 16 лютого 2026 року судом отримано довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів ОСОБА_1 за період з 1 кварталу по 4 квартал 2025 року, відповідно до якої у період з січня 2025 року по вересень 2025 року ОСОБА_1 отримував заробітну плату у ФОП ОСОБА_12 у розмірі по 21 000 грн. ( з них сума податку - 3780 грн.) щомісячно, а з жовтня 2025 року розмір отриманої заробітної плати відповідача у ФОП ОСОБА_12 становить 8000 грн. щомісячно.
Крім того, з серпня 2025 року відповідач став отримувати заробітну плату в ТОВ «Стрим техно», а саме : у серпні - 30 291 грн. ( з них сума податку - 5452,5 грн.); у вересні 2025 року - 40 517 грн. 53 коп. ( з них сума податку - 7293 грн. 16 коп.), у жовтні 2025 року - 36 622 грн. 73 коп. ( з них сума податку - 6592 грн. 09 коп.), у листопаді 2025 року - 56 974 грн. 56 коп. ( сума податку - 10 255,42 грн.), грудень 2025 року - 78 624 грн. 29 коп. ( сума податку - 14 152 грн. 37 коп.).
З викладеного вбачається, що середньомісячна заробітна плата відповідача у другому півріччі 2025 року, після відрахування податку, становить 45 103 грн. 97 коп.
Відтак, розмір аліментів у сумі 8000 грн. щомісячно становить 1/5 частину від середньомісячного заробітку ( доходу) відповідача, що не призводить до порушення його права на своє утримання та утримання сім`ї. 
Доводи апеляційної скарги щодо встановлення батьку дружини відповідача ( ОСОБА_7 ) у квітні 2025 року ІІ групу інвалідності через онкологічне захворювання, у зв`язку з чим він потребує постійного догляду і що витрати на утримання та забезпечення сім`ї повністю лягли на апелянта, апеляційний суд відхиляє, оскільки за законом відповідач як батько зобов`язаний утримувати свого сина і виходячи із розміру отримуваних доходів, відповідач взмозі сплачувати аліменти у визначеній сумі, тоді як доказів щодо розміру понесених витрат на утримання родичів дружини позивачем не надано.
Щодо утримання відповідачем доньки дружини відповідача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як підставу для визначення аліментів у меншому розмірі, то апеляційний суд зазначає, що відповідач не є її батьком, а відтак, на нього не поширюється обов`язок з матеріального утримання цієї дитини, при цьому розмір стягнутих аліментів на утримання сина ОСОБА_13 , 2018 року народження, не перешкоджає такому утриманню.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції у вказаній частині - залишити без змін.

Відносно позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).
Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).
У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд зазначив , що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.
У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наданої медичної документації, дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено наступні діагнози:
- розумова відсталість (F79.1), гіперкінетичний поведінковий розлад (F90.1). Рекомендовано: консультація генетика; консультація дитячого психіатра з метою уточнення діагнозу, вирішення питань щодо можливостей медикаментозного лікування; тестування рівня інтелекту; консультація психолога, впровадження поведінкового керівництва; АВА-терапія з метою зменшення проявів негативної поведінки, формування навичок самообслуговування; інклюзивне навчання або навчання в спеціальній школі в залежності від результатів тестування інтелекту (т. 1 а.с. 25-26); 
- мінімальна мозкова дисфункція з гіперкінетичним компонентом, моторика незграбна. Рекомендовано: ЕЕГ; заняття з корекційним педагогом; заняття з логопедом; інклюзивне навчання в ЗОНЗ (т. 1 а.с. 27-28) ; 
- гіперметропія високого ступеня обох очей, наслідки гідроцефалії. Рекомендовано: - постійна корекція аметропія окулярами; - зорова терапія, режим зорового навантаження; - тренування конвергенції в домашніх умовах - шнурок Брока (т. 1 а.с. 30-31); 
- дитячий ідіопатичний сколіоз, природжена плоска ступня. Рекомендовано: - фізична активність щодня на вулиці; - контроль постави; - вітамін D 1000МО щоденно; - плавання 2-3 рази на тиждень; - масажі № 10 кожні 3-4 місяці; - виконання вправ на укріплення м`язів спини (ЛФК, методика Шрот); - носіння ортопедичних устілок та ортопедичного взуття; - ходіння босоніж по рельєфним поверхням; - вправи на укріплення м`язів стопи (т. 1 а.с. 33).
Враховуючи надані позивачем докази, суд першої інстанції вважав доведеними понесені позивачем додаткові витрати на лікування дитини, пов`язані з його захворюваннями, на загальну суму 83 034,40 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 1/2 частини від суми 83 034,40 грн., оскільки надані позивачем докази на доведення їх понесення є неналежними та не доводять понесених витрат. 
Відповідно до частини першої і пункту 1 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами, з-поміж іншого, письмовими доказами.
Частинами першою і другою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо неналежності наданих доказів та не підтвердження понесених витрат на лікування дитини, колегія суддів вважає, що факт понесення позивачем додаткових витрат на сина ОСОБА_13 , 2018 року народження, підтверджується наступними доказами:
1) калькуляцією на надання медичних послуг від 13.06.2020 замовлення № Пол-200613-0078 та копією фіскального чека від 13.06.2020 Універсальною клінікою «Оберіг» ОСОБА_4 надано такі послуги: консультація педіатра, вартість 650 грн (т. 1 а.с. 47, 48);
2) актом наданих медичних послуг № 15.06.2020-68674-18154 від 15.06.2020 ТОВ «Смарт Медкал Центр» надав ОСОБА_4 такі медичні послуги: заняття з логопедом для дітей, вартість - 400 грн (т. 1 а.с. 49);
3) талоном на отримання результатів за замовленням № 010 188478 від 04.09.2020 та копією фіскального чеку від 04.09.2020 ОСОБА_4 надані послуги: забезпечення преаналітичного етапу при дослідження капілярної крові, загальний розгорнутий аналіз крові (автоматичний геманалізатор: 33 показники), вартість - 380 грн (т. 1 а.с. 52);
4) маршрутним листом від 04.09.2020 Універсальною клінікою «Оберіг» ОСОБА_4 надані такі послуги: консультація педіатра, вартість - 650 грн , сплата якої підтверджена квитанцією (т. 1 а.с. 53);
5) актом про надані медичні послуги від 28.09.2020 № 36508 на суму 700 грн. за консультацію невролога, провідного спеціаліста, первинна (т. 1 а.с. 55);
6) рахунком-актом 3480367 від 17.07.2021 ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка», згідно з яким ОСОБА_4 надані такі послуги: консультація дитячого офтальмолога, вартість - 690,00 (т. 1 а.с. 58);
7) талоном на отримання результатів за замовленням № 594028456 від 04.02.2022 та копією фіскального чека від 04.02.2022 ТОВ МЛ «Діла» надані послуги: копрограма, вартість - 195 грн (т. 1 а.с. 61);
8) лікувальною путівкою ПП «Ітака Мед» від 06.10.2023 за консультацію невролога (06.10., 13.10.), вартістю 7740 грн., та ЕЕГ (06.10.), вартістю 1150 грн. (т. 1 а.с. 62);
9) рахунком-актом 5373495 від 15.05.2024 ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» ОСОБА_4 надані такі послуги: розшифрування ЕКГ, реєстрація базової електрокардіографії (ЕКГ) в 12 відведеннях (діти від 3-х років), консультація дитячого кардіолога, вартість - 1600 грн (т. 1 а.с. 63);
10) рахунком-актом 5383296 від 15.05.2024 ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» ОСОБА_4 надані такі послуги: ехокардіографія для дітей, вартість - 1310 (т. 1 а.с. 64);
11) рахунком вартості послуг № LM-80179-002 від 30.12.2024 ТОВ «Окулар» ОСОБА_4 надані такі послуги: консультація лікаря - офтальмолога профільного спеціаліста (в т.ч. за необхідності візометрія, тонометрія, біомікроскопія), коснсультація з підбором індивідуальної корекції (окуляри або МКЛ) під час проведення обстеження в медичному центрі, вартість - 1850 грн., факт оплати підтверджується квитанцією АТ «ВСТ Банк» (т. 1 а.с. 66);
12) рахунком на сплату № Алі-250109-0019 від 09.01.2025 Медичний центр «Дитина» надав ОСОБА_4 такі послуги: тест на грип, консультація лікаря - педіатра, вартість - 875 грн. (т. 1 а.с. 69);
13) актом наданих послуг від 11.01.2025 ТОВ «Смарт клініка» надало ОСОБА_4 такі послуги: УЗД органів черевної порожнини та заочеревинного простору, УЗД серця, ЕКГ з розшифровкою, вартість - 2210 грн (т. 1 а.с. 70);
14) талоном на отримання результатів за замовлення № 593059394 від 03.09.2025 та квитанцією від 03.09.2025 ТОВ «Діла» надало ОСОБА_4 такі послуги: аналізи глікований гемоглобін та інсулін, вартість послуг 705 грн. (т. 1 а.с. 75, 83).
15) платіжною інструкцією № 2ТЕХ-638С-ЕМХ2-Н30Т від 04.09.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 кошти в сумі 1200 грн; призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с. 76).
16) платіжною інструкцією № 4Н78-С499-724Н-РОЕА від 02.09.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 600 грн, призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с. 78).
17) платіжною інструкцією № 62ВВ-ЕЕ60-959Т-7Н4М від 29.08.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 600 грн, призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с. 79).
18) платіжною інструкцією № 3Е03-6ХСК-782А-351Е від 26.08.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 600 грн, призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с. 80).
19) платіжною інструкцією № 38НА-7АХМ-НМ91-ХВАН від 28.08.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 600 грн, призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с.81).
20) платіжною інструкцією № 293Р-41Е4-7Р8Т-623Е від 21.08.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 700 грн, призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с.82).
21) платіжною інструкцію № 5КМН-КСМ4-3МСН-ММ40 від 11.10.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 2100 грн, призначення платежу «за логопедичні послуги ОСОБА_4 » (т. 1 а.с. 96).
22) актом надання послуг № 202310132 від 13.10.2023 ФОП ОСОБА_16 надала ОСОБА_4 такі послуги: логопедичний масаж, загальний лікувальний масаж, вартість - 10 000 грн (т. 1 а.с. 97).
23) актом надання послуг № 202304121 від 12.04.2023 ПрАТ «Ітака Мед» надало ОСОБА_4 такі послуги: ЕЕГ, вартість - 560 грн (т. 1 а.с. 99).
24) платіжною інструкцією № АВ96-2К7С-3С7К-КР8Е від 15.10.2025 ОСОБА_3 перерахувала ФОП ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 2100 грн (т. 1 а.с. 100).
Таким чином у викладеній частині, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення 1/2 частини перелічених витрат з відповідача на користь позивача. 

Доводи відповідача про те, що позивач не надала докази оплати медичних послуг -консультація педіатра, на суму 650 грн., розрахованих відповідно до калькуляції від 13.06.2020 за замовленням № Пол-200613-0078; забезпечення преаналітичного етапу при дослідження капілярної крові, загальний розгорнутий аналіз крові (автоматичний геманалізатор: 33 показники) на суму 380 грн; копрограма на суму 195 грн., оскільки не надано фіскальних чеків, колегія суддів відхиляє, адже зазначені доводи спростовуються наявними в матеріалах справи копіями фіскальних чеків про оплату зазначених послуг (т. 1 а.с. 47, 52, 61 відповідно).
Також відповідач зазначає, що позивач не надала докази оплати медичних послуг заняття з логопедом для дітей, вартістю 400 грн., консультації дитячого офтальмолога, вартістю 690 грн., оскільки в актах відсутні підписи отримувача послуг. Проте зазначені доводи спростовуються наявністю підписів позивача в акті наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медкал Центр» № 15.06.2020-68674-18154 від 15.06.2020 (т. 1 а.с. 49) та в рахунку-акті ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» № 3480367 від 17.07.2021 (т. 1 а.с. 58).
Безпідставними є також доводи відповідача про неналежність як доказів рахунку вартості послуг консультація лікаря - офтальмолога профільного спеціаліста (в т.ч. за необхідності візометрія, тонометрія, біомікроскопія), консультація з підбором індивідуальної корекції (окуляри або МКЛ) під час проведення обстеження в медичному центрі, вартістю 1850 грн., оскільки факт оплати медичних послуг підтверджується квитанцією АТ «ВСТ Банк» (т. 1 а.с. 66).
Щодо аргументів відповідача про відсутність належних доказів оплати послуг за тест на грип, консультація лікаря - педіатра, вартістю 875 грн., за УЗД органів черевної порожнини та заочеревинного простору, УЗД серця, ЕКГ з розшифровкою, вартістю 2 210 грн., аналізи глікований гемоглобін та інсулін, вартістю 705,00 грн., то зазначені доводи спростовуються рахунком на сплату № Алі-250109-0019 від 09.01.2025 (т. 1 а.с. 69), актом наданих послуг від 11.01.2025 ТОВ «Смарт клініка» (т. 1 а.с. 70) і талоном на отримання результатів за замовлення № 593059394 від 03.09.2025 та квитанцією від 03.09.2025 (т. 1 а.с. 71) відповідно.
Відповідач стверджує, що квитанції про банківський переказ позивачем коштів фізичній особі-підприємцю ОСОБА_17 на загальну суму 8500 грн. за логопедичні послуги є неналежними доказами, оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_14 зареєстрована в м. Павлоград Дніпропетровської області та її КВЕД «організація дозвілля та роздрібною торгівлею».
Однак апеляційний суд відхиляє зазначені доводи, оскільки відповідно до висновку комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини від 19 квітня 2021 року № ІРЦ-85981/2021/212793 ОСОБА_18 потребує заняття з логопедом, а отже суд приймає квитанції про оплату послуг ФОП ОСОБА_19 як належні, оскільки вони доводять факт понесення позивачем додаткових витрат на дитину, які зумовлені особливими потребами розвитку дитини.
Доводи відповідача про те, що зданий до податкової інспекції баланс ПП «Ітака Мед» за 2023 рік, вказує на те, що за весь 2023 рік підприємство заробило прибутку на суму 117,10 тис. грн., а всі активи підприємства дорівнювали 57,90 тис. грн., у зв`язку з чим витрати на оплату медичних послуг на суму 10 560 грн. позивачем недоведені, колегія суддів оцінює критично, оскільки показники фінансової звітності підприємства не є предметом доказування у справі про стягнення додаткових витрат на дитину.
Доводи апеляційної скарги про те, що за результатами перевірки на сайті Державної податкової служби фіскальних чеків встановлено, що такі чеки не видавалися або що їх неможливо ідентифікувати колегія суддів відхиляє.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Позивач надала копії фіскальних чеків за сплату медичних послуг в клініці «Оберіг» та квитанцій за сплату медичних послуг в лабораторії «Діла», зазначені документи є розрахунковими в розумінні вищенаведеного Закону, а отже в цивільному судочинстві вони є належними та достатніми при визначенні суми додаткових витрат.
Відсутність відомостей в Державній податковій службі щодо розрахункових операцій за цими розрахунковими документами є податковими правовідносинами між відповідними надавачами медичних послуг і державою, проте при розгляді цивільної справи про стягнення додаткових витрат на дитину зазначені докази дозволяють встановити дійсне понесення позивачем додаткових витрат на дитину.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що належними та допустимими доказами позивачем доведено понесення витрат на лікування сина ОСОБА_13 , 2018 року народження, у період 2020 - 2023, 2025 років, на суму 40 165 грн.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, оскільки позивачем не надано належних доказів про оплату послуг в ТОВ «Смарт Медікал Центр» занять з логопедом : 03.06.2020 року - на суму 490 грн.; 06.06.2020 року - на суму 400 грн., 11.06.2020 року - на суму 400 грн., 18.06.2020 року - на суму 400 грн., 27.06.2020 року та 29.-06.2020 року - по 400 грн.; консультації невролога 29.06.2020 року - 1300 грн.; 18.08.2025 - консультація ортопед-травматолога дитячого, вартість - 950 грн
Також маршрутний лист для відвідування педіатра від 11.02.2021 в Універсальній клініці «Оберіг» не є платіжним документом та не свідчить про отримання та оплату послуги на суму 685 грн (а.с.56).
Крім того, позивачем не доведено оплату витрат в ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» за консультацію дитячого офтальмолога, консультацію лікаря-педіатра, вартість - 1360 грн (а.с.57), консультацію дитячого офтальмолога, консультацію дитячого отоларинголога, вартість 1520 грн та 22.12.2021 - 770,00 грн (а.с.60), а також за замовлення № 856176156 ТОВ «Діла» аналізів крові, вартістю 4129,40 грн (а.с.77).
Лікувальна путівка від 06.10.2023 ПП «Ітака Мед» ОСОБА_4 , в якій узгоджено графік відвідувань - доплер судин голови та шиї , вартістю 1640 грн., логопедичний масаж - 5400 грн., мікрополяризація - 12 600 грн., гіпокситерапія - 6000 грн., також не свідчить про отримання та оплату таких послуг.
Натомість апеляційним судом прийнято до уваги, що оплата призначених у лікувальній путівці логопедичного масажу та лікувального масажу здійснена на підставі акту наданих послуг від 13 жовтня 2023 року, загальною вартістю 10 000 грн., з яких - 10 сеансів логопедичного масажу, вартістю 7900 грн. ( а.с. 98, т. 1). 
Тобто, стягуючи вартість масажу і на підставі лікувальної путівки від 06.10.2023 року, і на підставі акту наданих послуг від 13.10.2023 року, суд першої інстанції допустив у цій частині подвійне стягнення. 
Розрахунки вартості послуг № LM-68122-002 від 16.05.2024 ТОВ «Окулар» ОСОБА_4 на суму 1400 грн та № LM-91504-002 від 22.08.2025 на суму 1850 грн., також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в розрахунках зазначено, що замовником сплачено 0 гривень, а платіжних документів на підтвердження оплати консультацій лікарів-офтальмологів позивачем не надано. 
Таким чином, суд першої інстанції помилково прийняв до уваги вказані докази на підтвердження понесених позивачем витрат, оскільки сума заявлених додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 42 869,40 грн. є недоведеною, тому колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про необґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 41 517 грн. 20 коп. ( 1/ 2 частина від 83 034 грн. 40 коп.)
Разом з тим, документально підтверджений розмір додаткових витрат на дитину складає 40 165 грн. З огляду на те, що обоє з батьків зобов`язані рівномірно брати участь в додаткових витратах на дитину, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 1/2 частини від понесених позивачем витрат - 20 082,50 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 і ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
З огляду на вищевикладене, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року слід змінити, зменшивши розмір додаткових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, із суми 41 517 грн. 20 коп. до суми 20 082,50 грн. В іншій частині оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року - змінити в частині розміру понесених додаткових витрат на дитину, що підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , зменшити суму стягнення із 41 517 грн. 20 коп. до суми 20 082 (двадцять тисяч вісімдесят дві) грн. 50 коп.
В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І. 

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.