Справа № 175/3468/26
Провадження № 2/202/3476/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року м. Дніпро 

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі судді Михальченко А.О.
секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 175/3468/26
за позовом

ОСОБА_1 

до

ОСОБА_2 

про стягнення боргу за договором позики, –

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.02.2026 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, який мотивував тим, що 23.11.2021 позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 5 000 грн під проценти у розмірі 30 % від отриманої суми зі строком повернення до 23.12.2021, а в разі порушення строку повернення боргу відповідач з 23.12.2021 зобов`язалася сплачувати проценти у розмірі 60 % за кожен наступний місяць, про що складено відповідну розписку.
Того ж дня, 23.11.2021, позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 6 600 грн на аналогічних умовах (30 % від отриманої суми, строк повернення до 23.12.2021, у разі прострочення - 60 % за кожен наступний місяць), про що також складено відповідну розписку.
Свої зобов`язання щодо повернення позики відповідач не виконала. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за двома розписками у загальному розмірі 356 120 грн (у тому числі 153 500,00 грн за розпискою на суму 5 000,00 грн та 202 620,00 грн за розпискою на суму 6 600,00 грн), а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 848,96 грн.

24.03.2026 справа надійшла за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпра.
Ухвалою суду від 25.03.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.
Відповідач відзив на позов не подала.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наведені умови у цій справі наявні, суд, за відсутності заперечень позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено два договори позики, оформлені розписками: на суму 5 000,00 грн та на суму 6 600,00 грн. 
За умовами кожної з розписок позичальник отримала кошти під проценти у розмірі 30 % від отриманої суми зі строком повернення до 23.12.2021; у разі порушення строку повернення позичальник зобов`язалася з 23.12.2021 сплачувати проценти у розмірі 60 % за кожен наступний місяць.
Факт передання коштів і зміст зобов`язання підтверджуються копіями розписок, наданими позивачем. Доказів повернення позики матеріали справи не містять.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.
Оскільки доказів повернення позики відповідач не надала, вимоги про стягнення основної суми боргу, а саме 5 000,00 грн та 6 600,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо процентів за користування позикою. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Сторони погодили плату за користування позикою у розмірі 30 % від суми кожної позики за період користування нею до 23.12.2021. Отже, за розпискою на суму 5 000,00 грн проценти за користування становлять 1 500,00 грн (5 000 ? 30 %), а за розпискою на суму 6 600,00 грн - 1 980,00 грн (6 600 ? 30 %). 
У цій частині вимоги також підлягають задоволенню.

Щодо нарахування 60 % за кожен місяць прострочення.
Позивач нарахував відповідачу проценти у розмірі 60 % від суми кожної позики за кожен місяць, починаючи з 23.12.2021, за 49 місяців (147 000,00 грн та 194 040,00 грн відповідно), однак суд не може погодитися з таким нарахуванням з огляду на таке.
За змістом статті 1048 ЦК України проценти є платою за користування позикою і можуть нараховуватися лише в межах строку користування нею, встановленого договором. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється зі спливом визначеного договором строку повернення позики. Після спливу цього строку виникають охоронні правовідносини, права та інтереси позикодавця в яких забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (3% річних та інфляційні втрати, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом).
Наведений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та послідовно застосовується Верховним Судом, зокрема у постанові Постанова ВП ВС від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17.
З урахуванням наведеного нарахування позивачем договірних процентів у розмірі 60 % за кожен місяць за період після спливу строку повернення позики (після 23.12.2021) суперечить наведеним нормам матеріального права, а тому у стягненні заборгованості в цій частині (147 000,00 грн за першою розпискою та 194 040,00 грн за другою розпискою) слід відмовити.
Крім того, навіть у разі кваліфікації погодженого сторонами нарахування у розмірі 60 % за кожен місяць прострочення як неустойки (пені), її розмір 720 % річних явно і неспівмірно перевищував би можливі збитки позикодавця, у зв`язку з чим за приписами частини третьої статті 551 ЦК України підлягав би істотному зменшенню.
Позивач вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України не заявляв. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог, а тому виходити за їх межі та самостійно нараховувати такі суми суд не вправі.
Таким чином, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги на загальну суму 15 080,00 грн, а саме: за розпискою на суму 5 000,00 грн (5 000,00 грн основного боргу + 1 500,00 грн процентів); за розпискою на суму 6 600,00 грн (6 600,00 грн основного боргу + 1 980 грн процентів). 
У задоволенні решти позовних вимог на суму 341 040,00 грн суд відмовляє.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України, за якою у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до квитанції від 17.02.2026 позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 848,96 грн. Позовні вимоги задоволено на 4,23 % (15 080,00 грн від 356 120,00 грн), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 120,65 грн. 

Керуючись статтями 526, 530, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, статтями 13, 81, 141, 263–265, 280–282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за:
?договором позики від 23.11.2021 (на суму 5 000 грн) у розмірі 6 500 грн (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), з яких: 5 000 грн – основна сума боргу, 1 500 грн – проценти за користування позикою.
?договором позики від 23.11.2021 (на суму 6 600 грн) у розмірі 8 580 грн (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок), з яких: 6 600 грн – основна сума боргу, 1 980 грн – проценти за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 120,65 грн (сто двадцять гривень 65 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпра за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення суддя склала 31.07.2026.

Суддя       АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО