Справа № 753/25084/24 
Категорія 36 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ЗАОЧНЕ
02 червня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва 
у складі головуючого судді Ковбасюк О.О., 
за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до  ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2024 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.02.2024 о 22 год. 30 хв. по вул. М. Драгоманова у м. Києві, перед поворотом праворуч на вул. О. Пчілки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2024 у справі № 753/3888/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 171862Га3к3 від 08.06.2023. Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором страхування та у подальшому, 04.03.2024 йому було виплачено позивачем страхове відшкодування в сумі 149 312,35 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля Peugeot 301 проведено на підставі: акту огляду транспортного засобу від 17.02.2024; ремонтної калькуляції № 1.003.24.0 від 01.03.2024; рахунку-фактури № 39 (наряд-замовлення № 136897) від 17.02.2024; страхового акту № ARX4044888 від 01.03.2024; розрахунку страхового відшкодування. У зв`язку з наведеним, посилаючись на положення ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму сплаченого страхового відшкодування та понесені ним витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.02.2025 справу передано на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 головуючим суддею визначено Ковбасюк О.О.
Ухвалою суду від 30.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не подав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги підтримав, не заперечуючи щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв та клопотань до суду не подав.
З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з огляду на положення ст. 281 ЦПК України, згідно з якою якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 08.06.2023 між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 171862Га3к3, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 .
16.02.2024 о 22 год. 30 хв. по вул. М. Драгоманова у м. Києві, перед поворотом праворуч на вул. О. Пчілки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Зазначені обставини та вина ОСОБА_1 підтверджені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2024 у справі № 753/3888/24, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 
Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили.
У відповідності до ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.
17.02.2024 власник пошкодженого автомобіля Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. 
Така заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акту огляду транспортного засобу від 17.02.2024, ремонтної калькуляції № 1.003.24.0 від 01.03.2024, рахунку-фактури № 39 (наряд-замовлення № 136897) від 17.02.2024, страхового акту № ARX4044888 від 01.03.2024, розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС» 04.03.2024 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 149 312,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1041000 від 04.03.2024. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Audi, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , застрахована не була.
Ураховуючи наведене, позивач звернувся із даним позовом до суду та просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, сплачену страховиком суму страхового відшкодування. 
Вирішуючи обґрунтованість таких позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України та пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується ; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Із роз`яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, у межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи.
Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні (кредитора), тому, з урахуванням статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
Зважаючи на ту обставину, що позивач (страхова компанія), виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, то спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються саме положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». 
Виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації (постанова ВС у справі № 752/9026/16-ц від 06.02.2019).
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги, пред`явлені позивачем до відповідача ОСОБА_1 , підлягають задоволенню, оскільки вони належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, які суд визнає достатніми та допустимим, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 149 312,35 грн. 
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн, оскільки такі витрати є документально підтвердженими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до  ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 149 312 (сто сорок десять тисяч триста дванадцять) гривень 35 копійок та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін по справі:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 20474912;
відповідач - ОСОБА_1 , відоме зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , інші ідентифікуючі дані суду невідомі.
Повний текст рішення складено 08.06.2026.

Суддя | О. О. Ковбасюк