Справа № 727/8015/26
Провадження № 2-а/727/192/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)

03 липня 2026 року
Шевченківський районний суд міста Чернівців у складі:
головуючої судді Бойко М.Є.,
за участю секретаря судових засідань Васківчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2026 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сорохан І.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців із позовом про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №469 від 23.05.2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
На обґрунтування таких вимог адвокат зазначає, що 16.05.2025 року ОСОБА_1 прибув до міжнародного пункту пропуску «Порубне» з метою виїзду до Румунії, маючи, на його думку, законні підстави для перетину державного кордону в умовах воєнного стану. Під час проходження паспортного контролю його було зупинено, після чого працівники поліції та представник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомили, що позивач нібито перебуває у розшуку та доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній пред`явив військово-облікові документи та пенсійне посвідчення, після чого його відпустили. 
Вказує, що лише 02.06.2026 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач отримав постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025 №4179, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за неприбуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Зазначає, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи з дитинства.
Стверджує, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 протокол про адміністративне правопорушення у присутності ОСОБА_1 не складався, жодних документів останній не підписував, а в оскаржуваній постанові відсутні відомості про вручення чи направлення йому повістки, її реквізити, а також докази належного повідомлення про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Також вказує, що позивача не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим його було позбавлено права брати участь у її розгляді, надавати пояснення, докази та користуватися правовою допомогою .
У зв`язку з вищевикладеним просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025 №4179 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП як незаконну та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того просить суд поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, посилаючись на те, що ОСОБА_1 пропустив його з поважних причин, оскільки копію постанови фактично отримав лише 02.06.2026 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 червня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
23.06.2026 року представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує, вказуючи на їх безпідставність та законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також на правомірність дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому вказує, що в Україні діє правовий режим воєнного стану та загальна мобілізація, а тому військовозобов`язані зобов`язані виконувати вимоги законодавства щодо військового обліку, зокрема з`являтися за викликом територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, визначені повісткою або іншим викликом. Зазначає, що позивач не з`явився 23.04.2025 року, о 10:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №1/1440 від 12.04.2025, чим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказує, що 16.05.2025 року під час перевірки документів у міжнародному пункті пропуску було встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа та значився порушником законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку із чим його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де складено протокол про адміністративне правопорушення №1/603. Під час складання цього протоколу позивачу були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, однак він відмовився від надання пояснень та підписання протоколу, що підтверджується підписами двох свідків.Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак без поважних причин не з`явився, не скористався правом на захист та не цікавився результатами адміністративного провадження, у зв`язку із чим 23.05.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову №4179 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також представник відповідача заперечує щодо доводів позивача щодо отримання постанови лише 02.06.2026 року, зазначаючи, що 08.04.2026 року копію постанови отримала адвокат позивача, яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги, що підтверджується її підписом.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичні значення для вирішення спору по суті, судом встановлені наступні фактичні обставини.
16.05.2025 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 складено протокол №1/603 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимогам правил військового обліку, встановленими законодавством, з 07.05.2025 року по 2025 року, порушив правила військового обліку в особливий період, у період проведення мобілізації протягом дії правового режиму воєнного стану, не мав при собі військово-облікового документу разом з документом, що посвідчує особу, та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцейського, а також не прибув у зазначений час і дату зазначений у повістці, до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_4 порушив вимоги ч.ч. 3, 10 ст. 1, ч. 8 ст. 2, я. 11 ст. 38 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII, ч. 19 (додаток 2), ч. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", що призвело до порушення військовозобов`язаним правил військового обліку в особливий період, тобто у період проведення мобілізації протягом дії правового режиму воєнного стану, не мав при собі військово-облікового документу разом з документом, що посвідчує особу, та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцейського, не прибув у зазначений в повістці час і дату, особисто в семиденний строк не повідомив та не надав документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю, довічно), чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У подальшому - 23.05.2025 року відносно позивача прийнято постанову №4179 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним, не з?явився 06.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою, а також не мав при собі військово-облікового документу та не пред?явив його на вимогу посадової особи патрульної поліції.
Як вбачається з наявних у справі відомостей військово-облікового документу у додатку «Резерв+», датою уточнення даних ОСОБА_1 є 06.05.2025 року. Відповідно до постанови ВЛК ОСОБА_1 є непридатним в мирний час та обмежено придатним у воєнний час та має відстрочку від призову на підставі п.2 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до витягу з ЄДРПВР ОСОБА_1 є порушником військового обліку: з 07.05.2025 року по 06.05.2025 року.
З рапорта працівника поліції вбачається, що 16.05.2025 року у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) (або наявністю інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи), було запрошено/здійснено адміністративне затримання ОСОБА_1 та доставлення його до Чернівецького обласного об?єднаного центру мобілізації для складання протоколу за ознаками ст.210-1 КУпАП та для уточнення військово-облікових даних.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє і на час розгляду справи.
Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з п.30 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (надалі Порядок №560) повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 30-2 Порядку №560 визначено, що повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
Відповідно до п.34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
При цьому, у силу вимог підпункту 2 пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.
Отже, після набрання чинності змінами до Порядку №560, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних, однак не була отримана військовозобов`язаним, про що працівниками Укрпошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою».
При цьому, Постановою КМУ №1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.
Згідно п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15.03.2009, передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
В силу пункту 6.12.3 Регламенту рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис у аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.
Згідно із пунктом 6.12.4. Регламенту, у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК». В аркуші ф.8 проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.
Відповідно до пункту 6.16 Регламенту інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.
У матеріалах, які стали підставою для складання оскаржуваної постанови, №4179 від 23.05.2025 року відсутні: повістка, яка була надіслана ОСОБА_1 , належний опис-вкладення з відміткою поштового відділення, копія повідомлення форми 22, із проставленням позначки «Повістка ТЦК» та докази отримання/неотримання позивачем такої повістки.
Також у матеріалах справи відсутні належні докази щодо здійснення спроб вручення повістки ОСОБА_1 шляхом телефонного дзвінка на його мобільний номер або шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляється позначка «Повістка ТЦК». 
Отже, відповідачем не надано належних та допустими доказів направлення позивачу ОСОБА_1 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 06.05.2025 року, а також вручення її останньому.
Крім того, як вбачається з постанови №4179 від 23.05.2025 року в провину ОСОБА_1 ставиться також те, що він не мав при собі військо-облікового документа та не пред`явив його на вимогу посадової особи патрульної поліції.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до ч.6 якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Також, відповідно до абз.3 п.10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року (який був чинний на момент виникнення спірних відносин), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Частиною 6 статті 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 25 березня 1992 року №2232-XII передбачено, що під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Вимоги, зазначені у частині 6статті 22 вказаного Закону, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, почали застосовуватися з 17 липня 2024 року згідно ізЗаконом № 3633-IX від 11.04.2024.
З наведеного вбачається, що починаючи з 17 липня 2024 року під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язані здійснювати фото- і відео фіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів. Альтернативного порядку фіксування процесу перевірки військово-облікових документів вказана норма Закону не наводить.
Судом встановлено, що перевірка військово-облікових документів позивача проводилась в період, коли діяла вимога щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів.
Відповідних доказів такої фіксації матеріали справи не містять, в оскаржуваній постанові посилання на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженою особою досліджувались докази фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів відсутні.
На підставі наведеного суд доходить висновку, що твердження відповідача про вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, за яке настає адміністративна відповідальність в частині відсутності при собі військово-облікового документа також є недоведеними належними та допустимими доказами.
Таким чином, оскільки відповідачем не доведено виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином та факт непред`явлення останнім військово-облікового документа, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначає, що про існування спірної постанови йому стало відомо 02.06.2026 року .
Водночас, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності №4179 від 23.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, раніше, ніж 02.06.2026 року.
Крім того підпис у постанові №4179 від 23.05.2025 року без зазначення прізвища, імені, по батькові отримувача, не дає можливість встановити отримання вищевказаної постанови саме позивачем або ознайомлення адвокатом позивача Сторчак А.А. про результати розгляду справи та зі змістом прийнятої постанови.
Таким чином, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №4179 у справі про адміністративне правопорушення від 23.05.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП як пропущений ним з поважних причин.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №4179 від 23.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП як пропущений з поважних причин.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити.
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №4179 у справі про адміністративне правопорушення від 23.05.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 08.07.2026 року.

Суддя М.Є. Бойко