Справа № 587/2460/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2026 року  суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП: ,
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №689395 від 10 червня 2026 року – 10 червня 2026 року о 17 год. 41 хв. в с. Червоний Кут, дорога О-191515 КМЗ водій, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, це правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КупАП. Зазначив, що сів за кермо, оскільки необхідно було виконувати бойове розпорядження.
Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.
Суд, дослідивши письмові матеріали та переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходить до такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, неоднозначно викладено фабулу адміністративного правопорушення. 
Формулювання фабули адміністративного правопорушення є суперечливим, коли не узгоджується з правовою кваліфікацією дій особи, а також не дозволяє встановити наявність обов`язкової ознаки складу правопорушення - повторності, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Оскільки ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність саме за повторне протягом року вчинення будь-якого з правопорушень, передбачених ч. ч. 2-4 цієї статті, суд повинен мати можливість чітко встановити, який саме склад правопорушення мав місце. Невизначеність фабули протоколу не дає можливості суду встановити об`єктивну сторону правопорушення та належним чином кваліфікувати дії особи. Наявність зазначених суперечностей унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.
Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 12 грудня 2025 року, тобто вчинив правопорушення повторно протягом року, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Адміністративна відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП настає виключно у разі повторного протягом року вчинення правопорушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, тоді як керування транспортним засобом особою, яка не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, що охоплюється частиною 1, не утворює і не може утворювати ознаки повторності стосовно частини п`ятої цієї статті.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.
Суддя         І. Г. Вортоломей