Справа № 671/1336/26
Провадження № 2/671/1127/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року           м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді   Никифорова Є. О.,
секретаря судового засідання  Краснай Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у якому просить скасувати арешт земельної ділянки, розташованої у с. Авратин Хмельницького району Хмельницької області, яка належала його матері ОСОБА_2 , накладений 04 жовтня 2010 року постановою заступника начальника відділу ДВС Волочиського районного управління юстиції Кадобної Н. Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 6030228. 
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 862502. Під час оформлення спадщини встановлено наявність арешту нерухомого майна спадкодавця, який перешкоджає оформленню спадкових прав. 
Представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача також просив розглядати справу без його участі, вирішення спору залишив на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є її сином та після її смерті у встановленому законом порядку подав заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу заведено спадкову справу № 8/2025, номер у Спадковому реєстрі 73536573.
До складу спадщини входить нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Авратинської сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом серії Р2 № 862502.
На майно ОСОБА_2 зареєстровано арешт, накладений постановою відділу ДВС Волочиського районного управління юстиції від 04 жовтня 2010 року у виконавчому провадженні № 6030228 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 
Із відповіді Волочиського відділу державної виконавчої служби від 23 лютого 2026 року № 6143 вбачається, що у цьому відділі перебувало виконавче провадження № 6030228 з виконання виконавчого листа № 2-81 від 21 січня 2008 року про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь Вовковинецької школи-інтернату. У межах цього виконавчого провадження 04 жовтня 2010 року накладено арешт на майно боржника.
14 лютого 2013 року виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ направлено за належністю до Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за місцем проживання боржника. На момент направлення виконавчого документа заборгованість становила 41 041 грн 50 коп. Матеріали виконавчого провадження № 6030228 надалі були знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. 
Згідно з відповіддю Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області від 18 червня 2026 року № 62476, за даними АСВП, АСВП (архів) та АСВП (спецрозділ) виконавчий документ, у якому боржником є ОСОБА_2 , щодо стягнення аліментів чи виконання інших виконавчих документів на виконанні цього відділу не перебуває та не перебував. 
Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про те, що після закінчення виконавчого провадження № 6030228 у Волочиському відділі ДВС виконавчий документ фактично був прийнятий до виконання іншим органом державної виконавчої служби, що було відкрито інше виконавче провадження або що станом на час розгляду справи існує виконавче провадження, для забезпечення виконання якого необхідне подальше збереження спірного арешту.
При цьому з часу закінчення виконавчого провадження, у межах якого арешт був накладений, минуло понад тринадцять років.
Згідно з рішенням Хмельницької обласної ради від 22 грудня 2021 року № 22-7/2021 Вовковинецьку гімназію Хмельницької обласної ради вирішено припинити шляхом ліквідації. Відповідно до відомостей ЄДР юридичну особу з кодом ЄДРПОУ 21349617 припинено 30 травня 2025 року в результаті ліквідації.
Матеріали справи не містять доказів існування на час її розгляду відкритого виконавчого провадження щодо ОСОБА_2 , пред`явлення виконавчого документа до виконання після 2013 року, звернення будь-якої особи із заявою про продовження примусового виконання цього виконавчого документа, а також доказів того, що певна особа на цей час реалізує права стягувача у відповідному виконавчому провадженні.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину, а незалежно від часу її прийняття спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тому спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, вправі захищати свої права володіння та користування спадковим майном і до одержання свідоцтва про право на спадщину. Такий висновок, зокрема, підтверджений Верховним Судом у постанові від 01 квітня 2026 року у справі № 711/6615/24. 
Отже, відсутність у ОСОБА_1 на цей час оформленого свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно не позбавляє його права вимагати усунення перешкод, які унеможливлюють оформлення спадкових прав, водночас, наявність спірного арешту є перешкодою для завершення такого оформлення, оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус перевіряє відсутність його арешту. 
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. 
Частиною п`ятою ст. 59 цього Закону передбачено, що у всіх інших випадках, коли арешт не може бути знятий виконавцем із прямо визначених законом підстав, він може бути знятий за рішенням суду. 
Таким чином, арешт майна не є самостійним видом обтяження, який може існувати безвідносно до мети примусового виконання рішення. Його подальше збереження має бути обумовлене реальною можливістю та необхідністю використання відповідного заходу для виконання конкретного виконавчого документа.
У постанові від 30 квітня 2025 року у справі № 753/12589/23 Верховний Суд дійшов висновку, що тривале збереження арешту після завершення виконавчих дій за відсутності відкритого виконавчого провадження та можливості продовження примусового виконання є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. При цьому Верховний Суд врахував як тривалий час, що минув після завершення провадження, так і відсутність подальшої ініціативи стягувача та припинення юридичної особи стягувача. 
У постанові від 01 квітня 2026 року у справі № 711/6615/24 Верховний Суд також зазначив, що відсутність доказів існування виконавчого провадження, для забезпечення виконання якого може використовуватися арешт, та тривале збереження такого обтяження без підтвердженої виконавчої мети свідчать про невиправдане втручання у право на мирне володіння майном. У цій же справі Верховний Суд визнав помилковою відмову в позові лише з мотивів пред`явлення його до органу ДВС, коли встановити актуального стягувача та чинне виконавче провадження неможливо. 
Суд враховує, що заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилася за життя платника, за своєю природою може входити до складу спадщини та підлягати погашенню спадкоємцями в межах вартості одержаного спадкового майна. Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 199/5826/16-ц. 
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність подальшого збереження арешту для захисту прав конкретного стягувача. Натомість його існування безпосередньо перешкоджає позивачу оформити спадкові права на майно, яке належало його матері.
За таких обставин подальше збереження арешту не забезпечує справедливого балансу між метою примусового виконання рішення та правом спадкоємця на мирне володіння майном, покладає на позивача надмірний індивідуальний тягар та становить невиправдане втручання у майнові права, гарантовані статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи викладене, тривалість існування арешту, відсутність чинного виконавчого провадження, відсутність доказів фактичного прийняття виконавчого документа до виконання після його направлення за належністю у 2013 році, відсутність підтвердженої на цей час виконавчої мети збереження такого обтяження та те, що арешт перешкоджає позивачу реалізувати спадкові права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 263–265 ЦПК України, статтями 321, 391, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, статтями 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти арешт із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території с. Авратин Хмельницького району Хмельницької області, яка належала на праві власності ОСОБА_2 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 862502, накладений постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції Кадобної Н. Л. від 04 жовтня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 6030228, обтяження № 10317473.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – Волочиський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ЄДРПОУ 34708052, місцезнаходження: Хмельницька обл., Хмельницький р-н., м. Волочиськ, вул. Лисенка, буд. 4.
Повний текст рішення виготовлено 15.09.2026 р.

Суддя            Є. О. Никифоров