Справа № 127/9442/26
Провадження № 2/127/2761/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року | місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» суму заборгованості за електронним Договором про надання фінансового кредиту № 30995036 від 30.11.2021 року у розмірі 15 246,00 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 4 200,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 046,00 грн., а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «ІРБІС» кредитним договором належним чином не виконував, а ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» є новим кредитором на підставі Договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2026 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копію вище вказаної ухвали з додатками, було направлено на адресу місця реєстрації відповідача, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання.
16.04.2026 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2026 року було витребувано докази, а саме: витребувати від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23; ел. пошта: contact@universalbank.com.ua; код ЄДРПОУ: 21133352), інформацію, а саме: 
-інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ; 
-виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 в період з 30.11.2021 по 02.12.2021 з відображенням часу зарахування коштів;
-ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_2 , у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронно пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи. 
На адресу суду надійшло повідомлення АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-19448 від 11.05.2026 року на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 33995036 (далі Договір); Договір було підписано ОСОБА_1 електронним цифровим підписом 711000. (а.с.19-24).
Згідно з п. 3.1. Договору сума споживчого кредиту (загальний розмір) складає 4 200 грн.
Відповідно до п. 3.2. Договору, за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%; стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою Клієнта.
Згідно з п. 4.2. Договору клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 28.02.2022 року (далі за текстом строк кредитування) шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.
При цьому, відповідно до п. 3.2. Договору, Клієнт може скористуватись пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього Договору.
П. 3.2.1. п. 3.2. Договору передбачений пільговий період 14 календарних днів з 30.11.2021 року до 14.12.2021 року, з пільговою процентною ставкою (знижкою) 2,5% на день.
П. 3.2.2. п. 3.2. Договору передбачений стандартний період 76 календарних днів з 15.12.2021 року до 28.03.2022 року, з стандартною процентною ставкою 3% на день.
Згідно з п. 2.8. Договору пільгова процентна ставка визначена у п.3.2.1. п. 3.2. цього Договору та діє лише в пільговий період строку кредитування, що визначений в п.5.11 цього Договору, та розміщена на сайті Товариства.
Відповідно до п. 5.11. Договору, в період, що вказаний в п. 3.2.1 Договору (далі за текстом «Пільговий період») діє пільгова процентна ставка, що вказана у п. 3.2.1 Договору та розміщена на Сайті Товариства, відповідно до якої процентна ставка є фіксованою та складає 2% в день; після закінчення строку Пільгового періоду нараховується стандартна процентна ставка, зазначена у п. 3.2.2. цього Договору.
Згідно з п. 11.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 28.03.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Клієнтом зобов`язань за цим Договором.
Як вбачається з повідомлення АТ «Універсал Банк» № № БТ/Е-19448 від 11.05.2026 року, АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , крім того надано виписку про рух грошових коштів, за період з 30.11.2021 по 02.12.2021 року.
TOB «ФК» ІРБІС» було виконано зобов`язання за кредитним договором, надано кредит, що підтверджується повідомленням ТОВ «УПР» № 3152_251024113801 від 24.10.2025 року, згідно якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 30.11.2021 11:00:19 на суму 4 200,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua - 122376017, призначення платежу: зарахування 4 200,00 грн. на карту НОМЕР_4 . (а.с.35). 
Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ІРБІС» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором. 
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за Договором належним чином не виконувала. 
Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 01.09.2025 року становить 15 246,00 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 4 200,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 11 046,00 грн. (а.с.39-40).
Даний розрахунок не оспорено відповідачем.
Щодо правонаступництва.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
01.09.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІРБІС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» був укладений Договір факторингу № 01092025/01, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за Договором про надання фінансового кредиту № 33995036 від 30.11.2021 року, що був укладений між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 (а.с.13, 30-32).
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора; тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Доказів виконання зобов`язання на користь первісного кредитора з 01.09.2025 року відповідачем ОСОБА_1 не надано, а тому неповідомлення боржника про заміну кредитора жодним чином не вплинуло б на розмір заборгованості за кредитним договором. 
Таким чином, позов підлягає задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 33995036 від 30.11.2021 року у розмірі 15 246,00 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 4 200,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11 046,00 грн. 
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче.
За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі № 420/4820/19 тощо).
Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 13, 81, 137, 141, 279, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077 ЦК України, суд,- 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 33995036 від 30.11.2021 року у розмірі 15 246 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок шість) гривень 00 копійок, з яких заборгованість за основним боргом - 4 200,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11 046,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення припущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ЄДРПОУ 39493634).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 15.09.2026.

Суддя: /