Справа № 932/5821/25 
Провадження № 2/932/2142/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року         м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді Потоцької С.С., 
за участю секретаря судового засідання – Карапиш А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, зазначивши, що між нею та відповідачем ОСОБА_3 12.11.2024 укладений Договір позики № К121124-1, за яким позивач передає у власність відповідачу, відповідач приймає у власність від позивача грошові кошти у сумі 8 616 доларів США, що за курсом на день укладання Договору еквівалентно 358 425, 60 грн. Відповідач зобов`язалася повернути кошти не пізніші ніж через 6 місяців з моменту укладання Договору, тобто до 12.05.2025. Відповідач 12.11.2024 власноручно написала розписку про отримання 8 616 доларів США. Відповідач частково виконала обов`язок по поверненню коштів у розмірі 4893 доларів США, що еквівалентно 205 500 грн. Заборгованість відповідача станом на 09.05.2025 складає в еквіваленті 274050, 76 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не повертає заборгованість за Договором позики, позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. 
Ухвалою від 14.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Відповідач правом подання відзиву не скористалася.
Протокольною ухвалою від 07.05.2026 закрито підготовче засідання, призначений розгляд справи по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надала.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Суд, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 12.11.2024 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладений Договір позики № К121124-1 (далі-Договір).
Згідно з п.1 Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 8616 доларів США, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «Приват Банк» (1 долар США -41, 60 грн) на день укладання цього Договору еквівалентно 358425, 60 грн. Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений Договором строк, та згідно з визначеними цим Договором умовами. Сторони домовились, що загальна сума у гривня, яка підлягає поверненню у строки та порядку передбаченому цим Договором 8616 доларів США, за курсом АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладання даного Договору, тобто 12.05.2025. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.
Пунктом 5 Договору встановлений графік повернення грошових коштів:
59737, 60 грн, що еквівалентно 1436 доларів США, -до 12.12.2024 включно; 
59737, 60 грн, що еквівалентно 1436 доларів США, -до 12.01.2025 включно; 
59737, 60 грн, що еквівалентно 1436 доларів США, -до 12.02.2025 включно; 
59737, 60 грн, що еквівалентно 1436 доларів США, -до 12.03.2025 включно; 
59737, 60 грн, що еквівалентно 1436 доларів США, -до 12.04.2025 включно; 
59737, 60 грн, що еквівалентно 1436 доларів США, -до 12.05.2025 включно. 
12.11.2024 відповідачем складена розписка наступного змісту: « Я, ОСОБА_4 отримала позику від ОСОБА_1 у сумі 8616 доларів США, що за курсом продажі доларів в АТ КБ «Приват Банк» на день укладання цього Договору еквівалентно 358425, 60 грн, і зобовязуюсь повернути цю суму в строк до 12.05.2025 включно»
Під надрукованим тексом розписки є власноручний підпис ОСОБА_4 «з моїх слів надруковано вірно. Мною прочитано. Претензій немаю» Дата 12.11.24, підпис- ОСОБА_4 .
Під час судового розгляду судом досліджений оригінали Договору та розписки, які на виконання ухвали суду надані стороною позивача. 
Позивач зазначив, що відповідачем 01.04.2025 повернуті грошові кошти розмірі 4893 доларів США, що еквівалентно 205 500 грн.
Решта коштів на дату розгляду справи не повернута відповідачем.
У зв`язку з чим позивач просить стягнути 274 050, грн (еквівалент станом на 09.05.2025).

Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. (ч. 1 ст. 207 ЦК).
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України 18.01.2017 у справі № 6-2789цс16.
У постанові від 08.07.2019 у справі № 524/4946/16-ц Верховний Суд зазначив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення і дати отримання коштів.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За обставинами справи власноручне написання і підписання відповідачем боргової розписки із зобов`язанням повернути суму позики підтверджує, як факт укладання договору позики, так і факт отримання відповідачем від позивача обумовленої у розписці грошової суми.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Наявність оригіналів боргових розписок у позивача свідчить про невиконання відповідачем обов`язку з повернення грошових коштів.
Враховуючи часткове виконання відповідачем зобов`язань з повернення грошових коштів у розмірі 4893 доларів США, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 3723 долара США.
Позивачем здійснений розрахунок заборгованості станом на 09.05.2025 ( дата подання позову). Так, згідно з розрахунком суми заборгованості, здійсненого за курсом продаж доларів АТ КБ «Приват Банк» станом на 09.05.2025, один долар США до гривні становив 41,84 грн, що складає 155 770, 32 грн.
Відповідачем не надано доказів, які вказували б на виконання нею умов договору позики. Відповідач свої зобов`язання за договором позики перед позивачем не виконала належним чином і суму боргу у передбачений договором строк повністю не повернула.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 155 770, 32 грн.

Щодо вимоги про стягнення пені.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК).
Відповідно до п.10 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або іі чергової частини за графіком), Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від отриманої у позику суми, визначеної за угодою сторін п.1 цього Договору , за кожний календарний день прострочки. 
Водночас, при нарахуванні пені позивач не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на даний час. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача пені під час дії правового режиму воєнного стану, суперечитиме п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, тому в цій частині у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (56,84 %) в розмірі 1557, 70 грн (2740, 51 грн х 56,84 %).
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 12.11.2024 № К121124-1– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за Договором позики від 12.11.2024 № К121124-1у розмірі 155 770 (сто п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят) грн 32 коп.
В іншій частині позову- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1557 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн 70 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 27.07.2026

Учасник справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача ОСОБА_5 , РНКОПП НОМЕР_3 ОСОБА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_3 ; 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Представник відповідача Ільїн Олександр Миколайович, РНКОПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 . 

Суддя          С.С.Потоцька