Справа № 758/14502/25				Головуючий у І інстанції Гребенюк В.В.	
Провадження № 33/824/1760/2026				Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 ,

закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, 

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0244/UA903000/25 від 22.07.2025 р., 19.08.2023 через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава- Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки транспортним засобом на митну територію України на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ДРФО НОМЕР_1 ) ввезено товар «Бензин А-95» кількістю 23 927 кг, вартістю 23 613,98 Євро.
Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів: митна декларація типу типу «ІМ 40 ЕА» поданої до митного оформлення 18.08.2023 № 23UA903050027766U0, товаротранспортна накладна CMR від 17.08.2023 № 1020, рахунок (invoice) від 17.08.2023 № ЕКО 7896, сертифікат (паспорту) якості від 03.08.2023 № 166541-5258172, сертифікат про походження товару від 17.08.2023№ А 478804; зовнішньоекономічний контракт від 17.06.2022 № 17.06.2022.
Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту продавцем товару є литовська компанія UAB "EKOENERGIJA" (Granitost. 11, Vilnius 02241, Lithuania.), одержувачем та покупцем є ФОП ОСОБА_1 .
19.08.2023 товар був оформлений за вищезазначеною МД та випущений у вільний обіг.
Посадовими особами ФОП ОСОБА_1 під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару, відповідності нафтопродукту стандартам EN 228:2012 і його ідентифікації, подано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 03.08.2023 № 166541-5258172, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva» та відомості про який внесені до гр. 44 митної декларації.
Першого березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема, вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів (паспортів) якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».
З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 13.02.2025 № 7.6-3/20-01/13/727 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій. 16.04.2025 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 15.04.2025 № 2025-D2 (12.11-9)-342) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».
За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» встановлено, що сертифікат (паспорт) якості від 03.08.2023№ 166541 5258172 був виданий на партію товару «Бензин А-95» у кількості 21 924 кг, яка була реалізована підприємству UAB "EKOENERGIJA".
Public Company «Orlen Lietuva» неодноразово інформувала митні органи України (зокрема листами від 16.10.2023 № D2(12.11-9)-2356, від 22.11.2023 № D2(12.11-9)-2742, від 20.03.2024 № 02(12.11-9)-622, від 06.05.2024 № D2(12.11-9)-1011), що продукція, придбана в Orlen Lietuva, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікат (паспорт) якості, виданий компанією, використовується виключно для кількості придбаної продукції. Якщо продукція зберігається в терміналах покупців з різних джерел або коли параметри продукції змінюються, покупці зобов`язані видати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати, видані Orlen Lietuva.
Листом від 13.03.2024 № D2(12.11-9)-555 Public Company «Orlen Lietuva» зазначала, що компанія UAB "EKOENERGIJA" зобов`язана видати власний сертифікат якості на відповідний товар, який був складений з декількох партій. Категорично забороняється вносити зміни до сертифікатів якості, виданих Orlen Lietuva.
В свою чергу, Енергетична митниця листами від 27.05.2025 № 7.6-1/20/14/2186 та від 10.06.2025 № 7.6-3/20/14/2418 звернулася до експортера товару UAB "EKOENERGIJA" з метою отримання пояснень про обставини використання сертифікатів (паспортів) компанії Orlen Lietuva, а також, виникнення різниці у вазі товару, на який поширюється дія сертифікату, та у вазі товару, відвантаженого українським підприємствам, зокрема ФОП ОСОБА_1 .
У своїй відповіді від 11.06.2025 № 25/06/11 UAB "EKOENERGIJA" надала Енергетичній митниці інформацію щодо змішування різних партій продукції виробництва Orlen Lietuva у резервуарах на паливному терміналі UAB "EKOENERGIJA".
ФОП ОСОБА_1 з використанням сертифіката (паспорта) якості від 03.08.2023 № 166541-5258172 фактично ввезено на митну територію України товар «Бензин А-95» у кількості 23 927 кг, що більше на 2 003 кг ніж реалізовано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» згідно з сертифікатом (паспортом) якості від 03.08.2023 № 166541-5258172.
Тобто, посадовими особами ФОП ОСОБА_1 до митних органів України був поданий сертифікат (паспорт) якості від 03.08.2023№ 166541- 5258172 виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу кількість товару (21 924 кг).
Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Розділом 3 пункту 6.2 та 6.3 договору про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів й транспортних засобів від 19.05.2022 № 71, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець), передбачено, що повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих документах Виконавцю та митним органам несе Замовник.
На запрошення Енергетичної митниця для надання пояснень щодо переміщення товару «Бензин А95» за МД гр. ОСОБА_1 з`явився особисто.
В свої поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначив, що саме він є особою відповідальною за здійснення контролю за додержанням вимог митного (податкового) законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності ФОП ОСОБА_1 , особисто укладав договір від 17.06.2022 № 17.06.2022 з UAB "EKOENERGIJA" та особисто робив замовлення партій товарів шляхом оформлення відповідної заявки.
Також, до свої пояснень гр. ОСОБА_1 долучив копію листа від терміналу UAB "EKOENERGIJA" від 17.07.2025 № 17/07/25.
Згідно з пунктом 3 Технічного регламенту визначено, що імпортер - це будь-яка фізична чи юридична особа, яка є резидентом України і вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої держави та несе відповідальність за її відповідність вимогам цього Технічного регламенту.
Таким чином, посадовими особами ФОП ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Бензин А-95» у кількості 2 003 кг, вартістю 1 977,08 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 78 769,83 гри., з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.
Згідно з інформацією розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби встановлено, що гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень відповідальність за які передбачена ст. ст. 482, 483 Митного кодексу України протягом року не притягувався.
Таким чином, на думку Енергетичної митниці, керівник ФОП « ОСОБА_1 » гр. ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «Бензин А-95» у кількості 2 003 кг, вартістю 1 977,08 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 78 769,83 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.
Постановою судді провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрито, оскільки  не надано належних доказів умисного вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України бензину А-95 у кількості 2003 кг з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару, а тому суддя приходить до висновку про відсутність у даній справі доказів наявності події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
В апеляційній скарзі представник Енергетичної митниці просить постанову скасувати та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - 78 769,83 грн. з конфіскацією цих товарів (шляхом стягнення вартості цих товарів (ч.2 ст.541 МК України) в розмірі 78 769, 83 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ФОП « ОСОБА_1 » з використанням сертифікату якості від 03.08.2023166541-5258172 фактично ввіз на митну територію України товар «Бензин А-95» у кількості 23 927 кг., що більше на 2003 кг. ніж реалізовано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» згідно із зазначеним сертифікатом якості.

Зазначає, що саме ФОП ОСОБА_1 вчиняв активні дії щодо ввезення (переміщення) /декларування (оскільки є імпортером), митного оформлення товару «бензин» загальною вагою 2003 кг, та у подальшому введення в обіг на ринку України продукції походження з іншої держави від виробника до споживача та несе відповідальність за її відповідність вимогам Технічного регламенту, а тому саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

На апеляційну скаргу захисник подав заперечення, в яких просить постанову залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши представника Енергетичної митниці, яка підтримала апеляційну скаргу, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (стаття 9 КУпАП).
Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог частини першої статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
Згідно положень частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
При цьому, що стосується використання документів, то необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів, тобто ті документи, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.
Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
Відповідно до статті 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
За приписами частини сьомої статті 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень статті 265 МК України наділений декларант.
Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Разом із тим, сам по собі факт невідповідності кількості товару, зазначеної у сертифікаті (паспорті) якості виробника, кількості товару, фактично поставленого покупцю, не є безумовним доказом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, у розумінні ч. 1 ст. 483 МК України.
Як убачається з матеріалів справи, листом від 11.06.2025 № 25/06/11 компанія UAB «EKOENERGIJA» повідомила Енергетичну митницю, що реалізація нафтопродуктів здійснювалася після змішування різних партій продукції виробництва Public Company «Orlen Lietuva» у резервуарах паливного терміналу. На партію товару, направлену на адресу ФОП ОСОБА_1 був наданий власний сертифікат якості на підставі сертифікату якості, виданого компанією «Orlen Lietuva».
Вказаним листом спростовується твердження митного органу про те, що ОСОБА_1 поданий сертифікат (паспорт) якості від 03.08.2023№ 166541- 5258172 виданий компанією «Orlen Lietuva».
Отже, наведені документи свідчать про те, що різниця між кількістю товару, зазначеною у сертифікаті якості виробника, та кількістю поставленого товару була зумовлена особливостями здійснення господарської діяльності постачальника після змішування окремих партій пального, а не внесенням ОСОБА_1 будь-яких неправдивих відомостей до документів, поданих митному органу.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 виготовив, змінив або використав підроблений документ, знав про недостовірність відомостей, викладених у сертифікаті якості, чи діяв у змові з постачальником з метою приховування від митного контролю частини товару.
Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України можлива лише за умови доведення прямого умислу особи на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, які містять неправдиві відомості. Наявність такого умислу повинна підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами.
Натомість доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди митного органу з висновками судді суду першої інстанції та повторюють обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, однак не містять нових доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини або свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 як імпортер несе відповідальність за відповідність продукції вимогам Технічного регламенту, не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки предметом доказування у цій справі є наявність умисних дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а не дотримання вимог технічного регулювання.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що фактично ввезений товар мав інше походження, інші фізико-хімічні характеристики або був іншим товаром, ніж заявлений до митного оформлення. 
Не встановлено також, що різниця у вазі була наслідком протиправних дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості, закріпленого статтею 8 МК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що митним органом не доведено належними та допустимими доказами наявності у діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді суду першої інстанції не спростовують.
Істотних порушень норм матеріального чи процесуального права при постановленні оскаржуваної постанови не допущено, тому підстав для її скасування або зміни не вбачається.
За таких обставин постанова є законною.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці залишити без задоволення,а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль