ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2026 року 

м. Київ

справа №640/18506/19
адміністративне провадження № К/990/12446/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.,

розглянув у письмовому провадженні 
касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року (суддя Луцович М.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року (колегія у складі суддів Мельничука В.П., Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.)
у справі № 640/18506/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат-2005"
до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправними та скасування постанови і приписів.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 27.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Карат-2005" (далі - ТОВ "Карат-2005", Товариство, позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент, відповідач, скаржник), в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.06.2019 № 56/19/073-5301;
- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил від 03.06.2019, виданий ТОВ "Карат-2005";
- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 03.06.2019, виданий ТОВ "Карат-2005".

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з наказом № 973 від 05.12.2018 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вирішив провести позапланову перевірку ТОВ "Карат-2005" на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на вул. Гончарній, 9 у Подільському районі м. Києва.
3. Згідно з направленням від 06.12.2018 перевірку проведено на підставі наказу Департаменту № 973 від 05.12.2018 та листа Головного слідчого управління Служби безпеки України від 28.11.2018 № 6/9642. Строк дії направлення на перевірку визначено з 06.12.2018 по 19.12.2018.
4. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) акт не складався, заходів реагування не застосовано.
5. Під час допиту судом першої інстанції свідка ОСОБА_1. встановлено, що під час здійснення перевірки він повідомив інспектора Департаменту ОСОБА_2. про те, що його клієнт ТОВ "Карат-2005", отримавши термінове повідомлення про проведення слідчої дії на його об`єкті нерухомості, надав йому доручення виключно на участь у проведенні слідчої дії в рамках розслідування кримінального провадження, а повноважень на представництво в Департаменті ОСОБА_1 від ТОВ "Карат-2005" не отримував. Натомість свідок ОСОБА_2. повідомив суд, що здійснював перевірку один раз 06.12.2018 та вручив направлення на перевірку ОСОБА_1.
6. 30.05.2019 начальник інспекційного відділу № 2 управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва звернувся з службовою запискою, в якій просив продовжити термін проведення перевірки на два робочі дні, оскільки ТОВ "Карат-2005" не надало необхідних документів. Крім того, виникла необхідність в отриманні інформації від різних організацій, установ. 
7. Наказом Департаменту № 432 від 30.05.2019 вирішено провести позапланову перевірку ТОВ "Карат-2005" на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на вул. Гончарній, 9 у Подільському районі м. Києва.
8. На підставі цього наказу 31.05.2019 видано направлення для проведення позапланового заходу зі строком дії з 31.05.2019 до 03.06.2019.
9. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою ДАБК міста Києва складено акт від 03.06.2019.
10. Як зазначено в акті, під час перевірки встановлено, що Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт та не приймав в експлуатацію об`єкт будівництва за адресою на вул. Гончарній, 9 у Подільському районі м. Києва. 
11. Листом від 22.02.2019 №10/26-10/2202/07 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в місті Києві повідомив, що інформація щодо видачі/реєстрації документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: вул. Гончарна, 9 у Подільському районі, відсутня. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 148432741 від 06.12.2018) власником об`єкта нерухомого майна (незавершене будівництво, загальна площа - 813,9 кв.м., п`ятиповерховий цегляний будинок) є ТОВ "Карат-2005".
12. Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2018 № 148432741 цільове призначення земельної ділянки за адресою: вул. Гончарна, 9 (кадастровий номер 8000000000:85:381:0021): для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі. 
13. Під час виїзду на місце за адресою: м. Київ, вул. Гончарна, 9, встановлено, що на замовлення ТОВ "Карат-2005" на об`єкті нерухомого майна (незавершене будівництво) - п`ятиповерховому цегляному будинку (що підтверджується матеріалами технічної інвентаризаційної справи (лист КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 17.01.2019 № 062/14-473 (И-2019)) виконуються будівельні роботи без документа, який дає право на виконання будівельних робіт. 
Відповідно до п. 5.1.1.1 ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення» зазначений об`єкт будівництва за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС2).
14. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2019 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):
- винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.06.2019, виданий ТОВ "Карат-2005";
- винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 03.06.2019, виданий ТОВ "Карат-2005";
- складено протокол про правопорушення ТОВ "Карат-2005" у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2019.
15. За результатами розгляду справи про правопорушення Департамент виніс постанову № 56/19/073-5301 від 13.06.2019 про накладення штрафу на ТОВ "Карат-2005" за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого абз. 2 п. 3 ч.2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" у розмірі 710 770 грн.
16. Вважаючи приписи від 03.06.2019 та постанову № 56/19/073-5301 від 13.06.2019 протиправними, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

17. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач зазначає, що спірні постанова та приписи прийняті за результатами незаконної перевірки, тому є протиправними та підлягають скасуванню. 06.12.2018 старшим слідчим з особливо важливих справ Головного слідчого управління Служби Безпеки України за участю спеціалістів Держпраці та відповідача, а також адвоката позивача ОСОБА_1. (який був уповноважений на представлення інтересів позивача виключно під час проведення огляду згідно листа від 28.11.2018 № 6/9642), було проведено огляд земельної ділянки позивача. Натомість надані відповідачем документи свідчать про те, що нібито в період із 31.05.2019 по 03.06.2019 відбулась перевірка позивача. Проте, за адресою позивача вул. Гончарна, 9 з метою проведення перевірки посадові особи відповідача не з`являлися, огляду земельної ділянки та об`єкту на ній також не проводилось. Жодних направлень на проведення перевірки, запитів про наданні інформації, результатів її проведення позивач не отримував. Таким чином, до документів, які засвідчують факт проведення перевірки та документів про прийняті рішення за її наслідками було внесено завідомо недостовірну інформацію. 
18. Позивач вважає, що вимоги Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та вимоги Порядку № 553 відповідачем не дотримані, оскільки позивача не ознайомлено з підставою проведення заходу державного нагляду та не вручено направлення на проведення заходу; не забезпечено участі у проведенні державного заходу контролю; не ознайомлено зі складеним за результатами проведення заходу актом та позбавлено останнього права на надання своїх зауважень та заперечень до вказаного акта; не ознайомлено зі складеним за результатами проведення заходу відповідним рішенням органу контролю.
19. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що на підставі звернення головного слідчого управління Служби безпеки України від 28.11.2018 № 6/9642 та наказу Департаменту від 05.12.2018 № 973 Департаментом розпочато проведення позапланової перевірки дотримання ТОВ "Карат-2005" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: вул. Гончарна, 9 у м. Києві. Під час виїзду на місце посадова особа Департаменту спільно з слідчим головного слідчого управління Служби безпеки України, пред`явила службове посвідчення та надала копію відповідного направлення для проведення позапланової перевірки уповноваженій особі TOB "КАРАТ-2005" - ОСОБА_1. (договір про надання правової допомоги від 05.12.2018 № 1-05/12-18). Тобто, уповноваженій особі ТОВ "Карат-2005" ОСОБА_1. було достеменно відомо про перевірку позивача. 
20. Під час виїзду на місце встановлено, що на замовлення TOB "Карат-2005" на об`єкті нерухомого майна (незавершене будівництво) - п`ятиповерховому цегляному будинку виконуються будівельні роботи, без документа, який дає право на виконання будівельних робіт. 
Виконання будівельних робіт підтверджується також фотоматеріалами, зробленими посадовою особою Департаменту під час перевірки, з яких вбачається, що замовником будівництва, TOB "Карат-2005" виконано будівельні роботи з влаштування нових сходових клітин та перегородок, які на технічному паспорті відсутні. 
Відповідач звернув увагу на те, що перевірку було одноразово продовжено на два робочих дні відповідно до п. 7 Порядку № 553, що підтверджується службовою запискою від 30.05.2019, наказом Департаменту від 30.05.2019 та направленням на проведення планового (позапланового) заходу від 31.05.2019. 
21. Уповноважена особа TOB "Карат-2005" відмовилась від отримання акта перевірки від 03.06.2019, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 03.06.2019, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.06.2019 та протоколу про правопорушення в сфері містобудівної діяльності від 03.06.2019 (про що зроблено відповідну відмітку). 
22. Зазначені документи надіслано рекомендованим листом від 03.06.2019 № 073-4967 на адресу TOB "Карат-2005" із запрошенням на розгляд справи про правопорушення в сфері містобудівної діяльності. На розгляд справи 13.06.2019 до Департаменту уповноважені особи TOB "Карат-2005" не з`явились. Тому відповідач виніс постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.06.2019 №56/19/073-5301.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

23. Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
24. На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825-IX (в редакції Закону № 3863-ІХ) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399.
25. За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа передана на розгляд та вирішення Закарпатському окружному адміністративному суду.
26. Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 19.09.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025, позов задовольнив.
27. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що проведення перевірки за відсутності представника позивача, порушення строків її проведення, відсутність об`єктивних даних участі уповноважених позивачем осіб в заходах позапланового контролю свідчать про те, що вищевказаний акт від 03.06.2019 не є таким, що складений (одержаний) з дотриманням встановленого законом порядку; такий акт не надає змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування; на його підставі неможливо встановити фактичні обставини.
Такі порушення є істотними та мають фундаментальний характер, оскільки при дотриманні передбачених Порядком № 553 процедур рішення суб`єкта владних повноважень безумовно могло бути іншим.
28. З аналізу положень пунктів 16, 17 Порядку № 553, пунктів 2, 3, 16, 19, 22 Порядку № 244 вбачається, що результати державного архітектурно-будівельного контролю (які оформлюються актом перевірки) є підставою: видання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припису про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт); протоколу (на підставі якого встановлюються фактичні дані у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності).
29. У свою чергу, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші документи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності належать до засобів доказування у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі яких приймається постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
30. Отже, правомірність оскаржуваних рішень знаходиться у безпосередньому зв`язку із законністю дій відповідача щодо призначення, організації, проведення перевірок та підтвердження правильності своїх висновків.
31. За висновком суду позапланову перевірку з питань дотримання ТОВ "Карат-2005" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті за адресою: вул. Гончарна, 9 у м. Києві, відповідач провів з порушенням вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553. Тому встановлені за наслідками такої перевірки порушення не можуть слугувати підставою для застосування до позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
32. Окрім того, строк проведення позапланової перевірки сплив 19.12.2018 та не був продовжений у порядку, визначеному пунктом 7 Порядку № 553. Тому складення службової записки про його продовження 30.05.2019 і оформлення акта перевірки 03.06.2019 суперечать вимогам зазначеного Порядку. Відтак акт перевірки не може вважатися належним і допустимим доказом у справі, як такий, що одержаний з порушенням закону. 

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

33. Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у касаційній скарзі просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025 року, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
34. Як на підставу касаційного оскарження судових рішень скаржник покликається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними приписів процесуальних норм при відсутності висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми ст. 5 Закону України від 14.10.1994 № 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон № 208/94-ВР), абз. 6 п. 3 і п. 28 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - Порядок № 244), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, у подібних правовідносинах.
35. Також скаржник зазначає, що суди залишили поза увагою те, що на час звернення до суду (27.09.2019) ТОВ "Карат-2005" пропустило встановлений ст. 5 Закону № 208/94-ВР та п. 28 Порядку № 244 строк на оскарження в судовому порядку постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.06.2019 № 56/19/073-5301.
36. Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2026 відкрито касаційне провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.
37. Позивач заперечував проти задоволення касаційної скарги. Покликався на те, що питання строку звернення до суду щодо оскарження постанови та поважності причин пропуску строку звернення до суду було детально проаналізовано з наданням відповідної правової оцінки судом першої інстанції, і відповідною ухвалою суду першої інстанції від 08.05.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.
Зазначена ухвала суду першої інстанції не оскаржувалась відповідачем, оскільки заперечення на цю ухвалу не включались відповідачем до апеляційної та касаційної скарг.
38. Щодо строку проведення перевірки, то відповідно до абз. 10 п. 7 Порядку № 553 строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочі дні.
З огляду на вказане нормативне регулювання, продовжити строк перевірки можливо тільки до його закінчення. Вчинення такої дії після закінчення строку перевірки свідчить про те, що суб`єктом владних повноважень фактично призначається нова перевірка.
39. Висновок про таке застосування норми пункту 7 Порядку № 553 зроблено Верховним Судом у постанові від 09.04.2021 у справі № 640/4901/20 та підтримано Верховним Судом у постановах від 13.09.2023 у справі № 640/18442/19, від 13.12.2023 у справі № 640/21210/19 та від 05.11.2024 у справі № 640/4511/20. Відтак продовження строку перевірки після спливу строку її проведення та фактичне здійснення перевірки протягом понад пів року є неправомірними.
40. Позивач не погоджується з твердженням відповідача про те, що адвокат ОСОБА_1 був уповноваженою особою ТОВ "Карат-2005" у всіх без винятку установах, зокрема, в органах державної влади, з посиланням на пп. 1.3.1 договору про надання правової допомоги від 05.12.2018 № 1-05/12-18. Вважає, що на час проведення перевірки відповідного доручення у формі додаткової угоди на представництво інтересів у відносинах з відповідачем, між позивачем і АО "Цимбал, Козуліна та партнери" не було. Отже, адвокат ОСОБА_1 не був уповноваженою особою ТОВ "Карат-2005" на представництво інтересів перед ДАБК у м. Києві, тому не мав повноважень брати участь у перевірці, отримувати документи перевірки, надавати пояснення та відповідні документи щодо перевірки.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

41. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
42. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
43. Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2026 касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України у зв`язку з доводами Департаменту про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 5 Закону № 208/94-ВР, абзацу шостого пункту 3 та пункту 28 Порядку № 244 у подібних правовідносинах.
44. Водночас частина третя статті 341 КАС України передбачає випадки, коли суд касаційної інстанції не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема якщо після її подання з`явився висновок Верховного Суду щодо застосування норми права, який підлягає врахуванню під час вирішення справи.
45. Після подання касаційної скарги у цій справі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.04.2026 у справі № 990/341/23 конкретизувала підхід до визначення правових наслідків порушень адміністративної процедури. Згодом Верховний Суд застосував відповідний підхід, зокрема, у постановах від 09.09.2026 у справі № 489/7585/24 та від 15.09.2026 у справі № 320/29374/24.
46. З огляду на частину третю статті 341 КАС України колегія суддів ураховує зазначені висновки під час перевірки правової оцінки процедурних порушень, покладених судами попередніх інстанцій в основу рішень про задоволення позову. При цьому Верховний Суд виходить виключно з обставин, установлених судами, не встановлює нових обставин та не здійснює переоцінки доказів.
47. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
48. Відносини у сфері державного архітектурно-будівельного контролю на час виникнення спірних правовідносин регулювалися, зокрема, Законом № 3038-VI та Порядком № 553.
49. Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль є сукупністю заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
50. Згідно з пунктом 7 Порядку № 553 строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
51. Верховний Суд у постановах від 09.04.2021 у справі № 640/4901/20, від 13.09.2023 у справі № 640/18442/19, від 13.12.2023 у справі № 640/21210/19 та від 05.11.2024 у справі № 640/4511/20 дійшов висновку, що продовження строку позапланової перевірки можливе лише до закінчення первісно визначеного строку. Прийняття рішення про його продовження після закінчення цього строку не відповідає пункту 7 Порядку № 553.
52. У справі, що розглядається, строк дії направлення на проведення позапланової перевірки було визначено з 06.12.2018 до 19.12.2018. До 19.12.2018 акт за результатами перевірки складено не було, а рішення про продовження строку її проведення не приймалося.
53. Службову записку про необхідність продовження строку перевірки складено 30.05.2019, того самого дня видано наказ № 432, а 31.05.2019 - направлення зі строком дії до 03.06.2019.
54. Отже, рішення Департаменту, прийняте 30.05.2019, не могло продовжити строк контрольного заходу, який закінчився 19.12.2018. У цій частині висновки судів попередніх інстанцій про недотримання Департаментом вимог пункту 7 Порядку № 553 є правильними.
55. Однак установлення порушення порядку проведення контрольного заходу не є достатньою підставою для висновку про протиправність індивідуальних актів, прийнятих за його наслідками. Необхідно встановити характер такого порушення та його вплив на обставини, покладені в основу оскаржуваних рішень.
56. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформулювала висновок, за яким підставою для скасування рішення, прийнятого за результатами перевірки, є не будь-яке порушення, допущене під час її призначення чи проведення, а порушення, яке вплинуло або об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого ним рішення.
57. У постанові від 30.04.2026 у справі № 990/341/23 Велика Палата Верховного Суду, установивши порушення суб`єктом владних повноважень процедурного правила, зазначила, що сама його наявність не становить безумовної підстави для скасування адміністративного акта. Суд має з`ясувати, чи були реально обмежені права особи, для забезпечення яких відповідне процедурне правило встановлено, та чи вплинуло порушення на обґрунтованість та правомірність прийнятого рішення.
58. Таким чином, оцінка процедурного порушення має охоплювати принаймні два взаємопов`язані питання: чи вплинуло або об`єктивно могло вплинути порушення на достовірність і повноту встановлених обставин та чи було внаслідок такого порушення фактично обмежено можливість особи надати пояснення, документи чи заперечення, здатні вплинути на результат адміністративного провадження.
59. Застосування цього підходу не означає визнання правомірними дій суб`єкта владних повноважень, учинених усупереч установленій процедурі. Йдеться про окреме питання - чи є конкретне порушення достатньою правовою підставою для скасування індивідуального акта з огляду на його характер і наслідки.
60. Суди попередніх інстанцій установили, що посадова особа Департаменту здійснила виїзд на об`єкт 06.12.2018, тобто в межах строку дії первісного направлення. Свідок ОСОБА_2 під час розгляду справи судом першої інстанції також повідомив, що здійснював перевірку об`єкта один раз - 06.12.2018.
61. Отже, безпосередній огляд об`єкта нерухомого майна відбувся не після закінчення строку перевірки та не на підставі наказу від 30.05.2019 № 432, а 06.12.2018, коли Департамент мав чинне направлення на здійснення позапланового контрольного заходу.
62. Саме з цієї обставини необхідно виходити при зіставленні цієї справи з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.11.2024 у справі № 640/4511/20.
63. У справі № 640/4511/20 первісний строк перевірки закінчився 24.01.2020, рішення про її продовження прийнято лише 12.02.2020, а контрольні дії 13 та 14 лютого 2020 року, за результатами яких складено акт і прийнято оскаржувані рішення, здійснювалися вже після закінчення первісного строку. За таких обставин Верховний Суд визнав порушення істотним, оскільки орган фактично здійснив нову перевірку без передбачених законом підстав.
64. Обставини цієї справи є іншими. Єдиний установлений судами виїзд посадової особи Департаменту на об`єкт і його безпосередній огляд відбулися 06.12.2018 - у межах строку дії направлення. Суди не встановили проведення нового огляду об`єкта у період з 31.05.2019 до 03.06.2019.
65. Після 19.12.2018 Департамент отримав лист КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.01.2019 № 062/14-473 (И-2019) та лист Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 22.02.2019 № 10/26-10/2202/07. Отже, порушення не зводилося виключно до несвоєчасного оформлення результатів перевірки. Ці документи містили інформацію про технічні характеристики об`єкта та про відсутність зареєстрованих документів, які надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт, і не фіксували результатів нового безпосереднього огляду об`єкта.
66. Тому висновок, сформульований у справі № 640/4511/20 щодо істотності проведення контрольних дій після закінчення строку перевірки, не може бути перенесений на цю справу без урахування наведеної відмінності у фактичних обставинах.
67. Так само висновки Верховного Суду у справі № 640/21210/19 щодо неможливості продовження вже закінченого строку перевірки не заперечують необхідності в кожній конкретній справі встановити, які саме фактичні відомості були одержані поза межами дозволеного строку та чи вплинуло це на правомірність кінцевого рішення.
68. У цій справі факт перебування посадової особи Департаменту на об`єкті 06.12.2018 та здійснення огляду в межах строку перевірки судами встановлено. Відповідач посилався на виконану під час цього огляду фотофіксацію, з якої, за його твердженням, убачається влаштування нових сходових клітин та перегородок, відсутніх у матеріалах технічної інвентаризації.
69. Судами також установлено, що ТОВ «Карат-2005» є власником незавершеного будівництвом п`ятиповерхового цегляного будинку загальною площею 813,9 кв. м, а цільове призначення земельної ділянки визначено для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі.
70. Листом від 22.02.2019 № 10/26-10/2202/07 компетентний орган повідомив про відсутність інформації щодо видачі або реєстрації документів, які надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт за відповідною адресою. Судові рішення не містять відомостей про існування документа, який спростовував би цю інформацію.
71. За таких обставин порушення Департаментом установленого строку перевірки та одержання частини інформації після його закінчення саме по собі не спростовує обставин, зафіксованих під час огляду 06.12.2018, і не свідчить про те, що дотримання встановленого строку могло вплинути на достовірність відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого документа.
72. Окремої оцінки потребує висновок судів попередніх інстанцій про проведення перевірки за відсутності належного представника Товариства.
73. Суд першої інстанції встановив, що адвокат ОСОБА_1 06.12.2018 перебував на об`єкті та отримав від посадової особи Департаменту направлення на проведення перевірки, однак на той час не мав окремого доручення на представництво ТОВ «Карат-2005» саме у відносинах з Департаментом.
74. Сам факт присутності особи, яка не мала необхідного обсягу представницьких повноважень, не може прирівнюватися до належної участі суб`єкта містобудування у контрольному заході. Водночас для визначення правових наслідків такого порушення необхідно встановити, чи було Товариство через це фактично позбавлене можливості надати пояснення, документи або заперечення щодо встановлених контролюючим органом обставин.
75. У постанові від 09.09.2026 у справі № 489/7585/24 Верховний Суд, застосовуючи положення Порядків № 553 та № 244, зазначив, що передбачене процедурою право суб`єкта містобудування на участь у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю має забезпечувати реальну можливість захищати свої права, зокрема шляхом подання документів, пояснень та заперечень щодо результатів перевірки.
76. Установлені судами обставини свідчать, що матеріали, складені 03.06.2019, були направлені Товариству рекомендованим поштовим відправленням разом із повідомленням про розгляд справи про правопорушення 13.06.2019. Судові рішення не містять відомостей про те, які конкретно документи, пояснення чи заперечення, здатні змінити висновок про відсутність документа на виконання будівельних робіт, Товариство не змогло надати саме внаслідок відсутності його належного представника під час огляду 06.12.2018.
77. Можливість подальшого подання пояснень чи документів не усуває допущеного під час контрольного заходу процедурного порушення. Однак відповідно до наведених висновків Великої Палати Верховного Суду ця обставина має значення для встановлення того, чи спричинило порушення реальне обмеження права особи на участь у прийнятті рішення та чи могло воно вплинути на його зміст.
78. Суди попередніх інстанцій, визнавши встановлені процедурні порушення достатньою підставою для скасування оскаржуваних актів, не встановили причинного зв`язку між такими порушеннями та правильністю висновку Департаменту про виконання будівельних робіт без документа, який надає право на їх виконання.
79. За висновком колегії суддів, саме в цій частині судами неправильно застосовано критерій істотності процедурного порушення, сформульований Великою Палатою Верховного Суду у справі № 816/228/17 та конкретизований у постанові від 30.04.2026 у справі № 990/341/23.
80. Водночас відсутність достатніх підстав для скасування оскаржуваних актів виключно з наведених процедурних мотивів не звільняє суд від перевірки матеріально-правових передумов їх прийняття.
81. Постановою від 13.06.2019 № 56/19/073-5301 ТОВ «Карат-2005» притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене абзацом другим пункту 3 частини другої статті 2 Закону № 208/94-ВР. У матеріалах перевірки об`єкт віднесено до класу наслідків СС2.
82. У рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій під час відтворення змісту матеріалів перевірки використано словосполучення «об`єкт з незначними наслідками (СС2)». Таке словесне позначення є внутрішньо суперечливим, оскільки код СС2 відповідає класу об`єктів із середніми наслідками, тоді як незначним наслідкам відповідає клас СС1.
83. Разом з тим зазначена неузгодженість у текстах судових рішень не свідчить про встановлення судами іншого класу наслідків об`єкта. Суди відтворили саме позначення «СС2», зазначене у матеріалах перевірки, і не дійшли висновку про неправильність визначення Департаментом цього коду.
84. Судові рішення також не містять відомостей про те, що позивач обґрунтовував позов неправильним визначенням об`єкта саме як СС2, посилався на належність об`єкта до іншого класу наслідків чи оспорював розмір штрафу внаслідок неправильного застосування відповідної санкції Закону № 208/94-ВР. Суди не вирішували такого спору по суті, оскільки задовольнили позов з підстав порушення порядку проведення перевірки.
85. Тому Верховний Суд у цій справі не визначає клас наслідків об`єкта вперше та не здійснює технічної оцінки критеріїв його віднесення до СС2. Колегія суддів виходить з того, що в оскаржуваній постанові про накладення штрафу та матеріалах, зміст яких відтворено судами попередніх інстанцій, зазначено код СС2, правильність визначення якого позивач не оспорював як самостійну підставу позову. Словосполучення «незначні наслідки» у поєднанні з кодом СС2 є помилковим словесним позначенням цього коду і не є самостійно встановленою судами характеристикою об`єкта.
86. Отже, для вирішення спору Верховному Суду не потрібно встановлювати нові обставини щодо класу наслідків об`єкта або переоцінювати докази, на підставі яких у матеріалах контрольного заходу зазначено СС2.
87. Судами вже встановлено належність ТОВ «Карат-2005» об`єкта незавершеного будівництва, його характеристики, здійснення посадовою особою Департаменту огляду 06.12.2018, відсутність у компетентного органу відомостей про документ, що надавав право на виконання будівельних робіт, а також зміст прийнятих Департаментом приписів і постанови про накладення штрафу.
88. Позов задоволено не внаслідок установлення судами відсутності будівельних робіт, наявності у Товариства необхідного дозвільного документа, неправильності визначення коду СС2 чи неправильного розміру штрафу, а внаслідок надання встановленим порушенням процедури такого юридичного значення, яке виключало можливість використання результатів контрольного заходу для прийняття будь-яких подальших рішень.
89. Оскільки за встановлених у цій справі обставин та з урахуванням наведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду такого безумовного правового наслідку процедурні порушення не мають, висновки судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваних приписів і постанови лише з цих підстав є помилковими.
90. Колегія суддів переходить до доводів касаційної скарги щодо строку судового оскарження постанови про накладення штрафу.
91. Частиною першою статті 5 Закону № 208/94-ВР встановлено, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.
92. Пункт 28 Порядку № 244 містить відповідне правило щодо п`ятнадцятиденного строку оскарження постанови.
93. Отже, стаття 5 Закону № 208/94-ВР установлює спеціальний строк звернення до суду, початок перебігу якого законодавець пов`язав із днем винесення постанови, а не з днем її фактичного отримання суб`єктом містобудування.
94. Положення абзацу шостого пункту 3 Порядку № 244, які визначають випадки, коли документи вважаються врученими суб`єкту містобудування, регулюють питання їх вручення і не змінюють установленого Законом № 208/94-ВР моменту початку перебігу строку судового оскарження постанови.
95. Водночас ні стаття 5 Закону № 208/94-ВР, ні пункт 28 Порядку № 244 не встановлюють, що п`ятнадцятиденний строк є присічним або що його поновлення за правилами адміністративного судочинства не допускається. Отже, у разі пропуску цього строку питання про можливість розгляду позову вирішується з урахуванням положень КАС України щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду.
96. У цій справі постанову про накладення штрафу винесено 13.06.2019, а позов подано 27.09.2019. Тому висновок суду першої інстанції в ухвалі від 08.05.2025 про те, що позов подано «у межах п`ятнадцятиденного строку» внаслідок отримання позивачем документів 17.09.2019, не відповідає визначеному статтею 5 Закону № 208/94-ВР порядку обчислення цього строку.
97. Разом з тим неправильне визначення судом початку перебігу строку не означає, що позов у відповідній частині підлягав залишенню без розгляду.
98. Ухвалою від 08.05.2025 суд першої інстанції дослідив обставини, з якими позивач пов`язував несвоєчасне отримання інформації про постанову, та встановив, що поштове відправлення з постановою йому вручено не було; після одержання відомостей про її примусове виконання представник Товариства 10.09.2019 направив адвокатський запит, 17.09.2019 отримав від Департаменту копії матеріалів, а 27.09.2019 звернувся до суду.
99. Наведені обставини свідчать про те, що після фактичного одержання постанови та документів, які давали можливість сформулювати підстави її оскарження, позивач звернувся до суду без невиправданої затримки. Тому помилковість мотиву суду першої інстанції щодо початку перебігу п`ятнадцятиденного строку не спростовує обґрунтованості висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки суд фактично оцінив обставини, що перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
100. Таким чином, Верховний Суд формулює такий висновок щодо застосування статті 5 Закону № 208/94-ВР у взаємозв`язку з пунктом 28 Порядку № 244 та положеннями КАС України: п`ятнадцятиденний строк судового оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності обчислюється з дня її винесення; цей строк не є присічним і в разі його пропуску може бути поновлений судом за наявності поважних причин відповідно до правил КАС України. Положення абзацу шостого пункту 3 Порядку № 244 щодо вручення документів не змінюють установленого законом початку перебігу такого строку, але обставини фактичного повідомлення особи про постанову можуть враховуватися судом під час оцінки поважності причин його пропуску.
101. Верховний Суд виходить з установлених судами фактичних обставин та не встановлює нових обставин і не переоцінює доказів. Неправильність оскаржуваних судових рішень зумовлена неправильним визначенням правових наслідків установлених процедурних порушень. Тому підстав для направлення справи на новий розгляд відповідно до статті 353 КАС України немає.
102. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 та статті 351 КАС України касаційну скаргу Департаменту слід задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025 скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, Верховний Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі № 640/18506/19 скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Карат-2005» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування постанови і приписів - відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та її не може бути оскаржено.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.Г. Стеценко