Справа №592/9157/26
Провадження №2/592/2843/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(Заочне) 
14 вересня 2026 року         м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
В червні 2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та свої вимоги мотивує тим, що 27.02.2025 року між сторонами укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1518-9971. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 2 000 грн; строк кредитування - 365 днів; базовий період сплати відсотків - 25 днів; стандартна процентна ставка – 1% в день, стандартна процентна ставка – 0.74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту, комісія за видачу кредиту 10%.
Також Додатковою угодою_№1 від 26.03.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1518-9971 від 27.02.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн.
Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором, навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору.
Станом на 13.04.2026 року загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору, становлять: 23 835 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом – 5 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 15 885 грн, заборгованість по процентам на підставі ст. 625 ЦК України – 2 500 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту- 450 грн. 
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника суму заборгованості за кредитним договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року, в сумі 23 835 грн та судовий збір.
Ухвалою суду від 05.06.2026 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву чи будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог не подав.
Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав:
Судом встановлено, що 27.02.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1518-9971, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 2 000 грн, строком на 365 днів зі сплатою відсотків, базовий період - 25 днів; стандартна % ставка 1% в день, стандартна процентна ставка – 0.74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту, комісія за видачу кредиту 10%.
Також Додатковою угодою_№1 від 26.03.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1518-9971 від 27.02.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн.
Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 13.04.2026 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становлять: 23 835 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом – 5 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 15 885 грн, заборгованість по процентам на підставі ст. 625 ЦК України – 2 500 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту- 450 грн.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 1518-9971 від 27.02.2025 року, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Враховуючи вищевикладене, судом в процесі розгляду справи встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.
Позивач зазначає, що за кредитним договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року заборгованість в розмірі 23 835 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом – 2 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 15 885 грн, заборгованість по процентам на підставі ст. 625 ЦК України – 2 500 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту- 450 грн.
Відповідачем в судовому засіданні не спростовано факт отримання кредиту у вигляді грошових коштів, не оспорено факт укладання такого договору.
Судом встановлено, що при підписанні договору про надання кредиту сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.
Щодо сплати комісії за надання кредиту, суд вважає за необхідне зазначити.
Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року передбачена комісія за видачу кредиту за ставкою 10% від суми виданого кредиту, що складає 450 грн.
Аналіз змісту договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позичальнику та за які встановлена комісія у визначеному у цьому пункті розмірі. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що положення договору про відкриття кредитної лінії № 1518-9971 від 27.02.2025 року щодо сплати позичальником комісії за видачу кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд зауважує, що положення договору про надання, управління та обслуговування споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Оскільки пункт договору № 1518-9971 від 27.02.2025 року, яким встановлені умови про сплату позичальником комісії за видачу кредиту є нікчемними, суд на підставі частини п`ятої статті 216 ЦК України вважає за потрібне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. 
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісію за видачу кредиту в сумі 450 грн задоволенню не підлягають.
Щодо заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 2 500 грн не підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Тобто загальні витрати за кредитним договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року становлять 20 885 грн, що складаються з простроченої заборгованості за кредитом – 5 000 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 15 885 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (87,62%) у сумі 2 332,79 грн.
Керуючись ст. ст.12,13,76-81,141,247,263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 1518-9971 від 27.02.2025 року у розмірі 20 885 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в сумі 2 332,79 грн.
В задоволенні іншої частини вимог – відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу протягом двох днів рекомендованим листом із повідомленням. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .  

Суддя        Ірина ФОМЕНКО