Справа № 372/4507/25 
Провадження 2-226/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року  м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Зінченко О.М.,
при секретарі Калашник І.В.,
представників Костюк В.О., Хуторний Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, Служба в справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком,
В С Т А Н О В И В:
05.08.2025 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба в справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком, в якому зазначено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 04.10.2023 р. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка не займається вихованням дитини, не піклується про його стан здоров`я, не забезпечує належного харчування відповідно до віку дитини, дитина проживає в антисанітарії. 04.07.2024 р. відповідач залишила малолітню дитину, якій на той момент було лише 6 місяців на позивача та поїхала до подруги в гості до ФРН на тиждень. 21.10.2024 р. відповідач залишила дитину (11 місяців) матері позивача та пішла в невідомому напрямку. За вказаним фактом 21.10.2024 р. було звернення до Обухівського РУП ГУНП в Київській області. Відповідач фактично повернулася до дитини лише 10.11.2024 р. 24.03.2025 р. відповідач залишила дитину у своєї подруги та зникла на три дні, поки позивач не забрав дитину 28.03.2025 р. В квітні 2025 р. відповідач заразила малолітню дитину « ОСОБА_4 шкіри», та взагалі не займалася лікуванням дитини. Позивач 09.04.2025 р. забрав дитину до себе, звертався до лікаря-дерматовенеролога з дитиною для встановлення діагнозу та проведення лікування дитини. Після того, як позивач вилікував дитину від захворювання «Короста шкіри» 29.06.2025 р. відповідач разом з невідомою особою чоловічої статі приїхали до позивача та забрала дитину. При цьому відповідач поїхала разом з дитиною до м.Бориспіль, де вона тимчасово проживає з невідомими людьми. 18.07.2025 р. позивач приїхав в м.Бориспіль Київської області, щоб перевірити стан дитини, та виявив на шкірі дитини численні «виразки шкіри», 19.07.2025 р. дитині встановлено діагноз лікарем-дерматовенерологом « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Позивач на даний час проживає разом із своєю матір`ю по АДРЕСА_1 , за вказаною адресою створені належні та необхідні умови для проживання малолітньої дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання №65 від 02.06.2025 р. Відповідно до листа №3265 від 09.07.2025 р. виданого сімейним лікарем КНП УМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги» у період з 01.01.2024 р. по теперішній час малолітній ОСОБА_3 неодноразово звертався за медичною допомогою, всі звернення зафіксовані з ініціативи батька – позивача у справі, матір дитини жодного разу в лікувальному закладі разом з дитиною не зафіксовано. 
В зв`язку з цим позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати. 
26.08.2025 р. ухвалою судді було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 
23.09.2025 р. ухвалою суду було зобов`язано Виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування надати суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
09.10.2025 р. до суду від Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області надійшло клопотання в якому вказано, що у зв`язку з відсутністю малолітньої дитини на території Української територіальної громади, орган опіки та піклування не може надати висновок щодо розв`язання даного спору відповідно до чинного законодавства.
09.10.2025 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області.
17.11.2025 р. ухвалою суду було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог по даній цивільній справі Службу в справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради. Зобов`язати Виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування надати суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса проживання дитини АДРЕСА_2 ).
17.12.2025 р. ухвалою суду було виправлено описку в ухвалі суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком від 17 листопада 2025 року, саме вірно вказати в абзаці четвертому резолютивної частини «Зобов`язати Службу у справах дітей та сім`ї Бориспільську міську раду Київської області, надати суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( адреса проживання дитини АДРЕСА_2 ).», замість «Зобов`язати Виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування надати суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( адреса проживання дитини АДРЕСА_2 )».
20.01.2026 р. до суду від Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради надійшла копія рішення №46 від 19.01.2026 р. про погодження висновку до суду щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 та додаток. 
12.02.2026 р. ухвалою суду було витребувано від Міністерства оборони України інформацію щодо перебування на військовій службі у складі ЗСУ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
18.03.2026 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
08.04.2026 р. в судовому засіданні представник позивача – адвокат Костюк В.О. позов підтримав, пояснив, що позивач бажає, щоб дитина проживала з ним. Мати у віці шість місяців залишила дитину матері позивача. Позивач займається дитиною, лікує її. Позивач перебуває в ЗСУ в м.Києві близько двох років. Дитина знаходиться з матір`ю або бабусею.
08.04.2026 р. в судовому засіданні представник відповідача – адвокат Хуторний Д.В. заперечував проти позову. Пояснив, що відповідач тричі притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Відповідачка неодноразово викликала представників поліції. Є висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначити місце проживання малолітньої дитини сторін разом з батьком. 
08.04.2026 р. в судове засідання представник третьої особи Служба в справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, не з`явився, в своєму клопотанні просив суд справу розглянути без їхньої участі.
08.04.2026 р. в судове засідання представник третьої особи Служби в справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області не з`явився, надав суду копію рішення №46 від 19.01.2026 р. про погодження висновку до суду щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 та додаток Висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
08.04.2026 р. в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона подруга обох сторін справи. Відповідачка їй залишала дитину іноді на «тиждень», а саме десь «гуляла». Вона дитину годувала, переодягала. Відповідач іноді з`являлася. Потім позивач забрав дитину. Це відбувалося з 24.03.2025 р. по 31.03.2025 р. 
08.04.2026 р. в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є матір`ю позивача. ОСОБА_7 постійно залишала дитину, не займалася її доглядом. Дитину доглядають вона та її син. Дитину постійно вона залишала їм, а сама «гуляла». Дитина в даний час знаходиться з матір`ю. Син служить в ЗСУ, якщо суд задовольнить позов, то його звільнять зі служби в армії. 
27.04.2026 р. до суду від Центрального управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов лист в якому зазначено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 (підпорядковується Командуванню ВМС ЗСУ).
02.06.2026 р. в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 допитана в якості свідка пояснила, що вони з позивачем перебували в шлюбі, в даний час шлюб розірвано. Від шлюбу у них народилася дитина. Позивач постійно «піднімав на неї руку», тому вона змушена була постійно йти з дому. В даний час проживають з дитиною окремо.
02.06.2026 р. в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона мати відповідачки. Коли донька їздила до Німеччини (3-4 дні), з дитиною був зять (позивач), вони тоді проживали з ними. Зять періодично бив її, тому вона інколи йшла від нього, зверталася до поліції. Дитину вона інколи залишала з нею, або з подругою. У дитини був «дерматит», її лікували. 
16.07.2026 р. до суду від представника відповідача – адвоката Хуторного Д.В. надійшли додаткові пояснення у справі та судові дебати (заключне слово).
16.07.2026 р. в судовому засіданні представник позивача – адвокат Костюк В.О. заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи доказу, а саме копію рапорту від 10.07.2026р.. В судових дебатах позов підтримав з підстав викладених у позові.
16.07.2026 р. в судовому засіданні в судових дебатах представник відповідача – адвокат Хуторний Д.В. просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Позивач є військовослужбовцем, постійно знаходиться в військовій частині в м.Києві. Є висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місце проживання малолітньої дитини сторін разом з батьком.
Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , а також в якості свідка відповідачку ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. 
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.12.2023 р. (а.с.9)
28.02.2024 р. сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оглянуто лікарем ОСОБА_9 ТОВ «АСКЛЕПІОН». (а.с.10-11)
В період з 13.07.2024 р. по 17.07.2024 р. відповідачка ОСОБА_2 їздила за кордон, що підтверджується відмітками в її закордонному паспорті. Дана обставина спростовує твердження позивача, що відповідачка поїхала до подруги в ФРН 04.07.2024 р. та покинула малолітнього сина на тиждень. 
Листом Обухівського РУП ГУНП в Київській області№11549/109/1009/03-2024 від 13.11.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено, що місце знаходження її невістки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено. (а.с.12)
Згідно копії акту №65 обстеження умов проживання від 02.06.2025 р. за адресою: АДРЕСА_3 проживають та зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В сім`ї добрі дружні відносини, мати дитини лишила сина на виховання бабусі, іноді спілкується з дитиною. Батько служить в ЗСУ. (а.с.13)
Син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 хворів на захворювання «короста шкіри», що підтверджується копіями Первинного огляду лікаря дерматовенеролога ТОВ «АСКЛЕПІОН» від 12.06.2025 р. та від 16.06.2025 р. (а.с.14-15) 
В листі КНП УМР «ЦПМСД» №3765 від 09.07.2025 р. зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2024 р. по теперішній час неодноразово звертався за медичною допомогою до закладу, усі звернення зафіксовані з ініціативи або за участі батька ОСОБА_1 , інших осіб, зокрема матір – ОСОБА_2 , під час звернень до закладу не виявлено. Батько здійснює фактичний і постійний догляд за дитиною на момент звернення до медичного закладу. (а.с.16) 
Листом Обухівського РУП ГУНП в Київській області№4755/109/1600/2025 від 18.07.2025 р. ОСОБА_6 було повідомлено, що з ОСОБА_2 проведено бесіду. (а.с.17)
З Історії №678323 від 19.07.2025 р. консультативного висновку дерматолога вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз «Атопічний дерматит в стадії загострення» (а.с.18).
Згідно копії акту №139 обстеження умов проживання від 08.10.2025 р. за адресою: АДРЕСА_3 проживають та зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЗСУ). Наразі в суді перебуває справа щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_11 . Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зараз дитина з матір`ю в м.Борисполі Київської області. (а.с.52)
Позивача ОСОБА_1 було притягнуто адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст.173-2 КУпАП від 23.05.2024 р. (справа №372/2797/24), ч.2 ст.173-2 КУпАП від 04.07.2024 р. (справа №372/3767/24), 3 ч. ст.173-2 КУпАП від 22.05.2025 р. (справа №372/1994/25), а саме за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 та тещі  ОСОБА_8  (а.с.58-65)
З листа №235023-2025 від 15.10.2025 р. вбачається, що з приводу вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 зверталася до Обухівського РУП ГУНП в Київській області дев`ять разів, а саме: ЄО №1573 від 29.01.2024 р., ЄО №9892 від 26.06.2024 р., ЄО №10449 від 05.07.2024 р., ЄО №4210 від 22.02.2025 р., ЄО №8278 від 11.04.2025 р., ЄО №15476 від 29.06.2025 р., ЄО №19065 від 21.07.2025 р., ЄО №18868 від 18.07.2025 р., ЄО №20111 від 05.08.2025 р. (а.с.66-83)
Скріншотами з мобільного телефону відповідачки ОСОБА_2 підтверджуються погрози матері позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_6 на адресу відповідачки. (а.с.84-86)
Крім того, скріншотами з мобільного телефону відповідачки ОСОБА_2 підтверджуються погрози позивача ОСОБА_1 на її адресу (а.с.87-115)
Фотокопіями підтверджується перешкоджанню руху автомобіля та поріз автомобільного колеса (а.с.114-115)
Відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 відвідували лікарів. Сину сторін ОСОБА_3 було поставлено діагноз атопічний дерматит (консультативний висновок педіатра ТОВ «УСПІХ-МЕД» від 21.09.2025 р., консультативний висновок дерматолога ТОВ «ОСОКОР-МЕД» від 19.07.2025 р.), відповідачці ОСОБА_2 – алергічний контактний дерматит (консультативний висновок дерматовенеролога OXFORD MEDICAL 04.07.2025 р.). Дитині було зроблено відповідні аналізи. (а.с.116-119)
26.08.2025 р. було складено Акт обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою проживають: ОСОБА_2 , 2005 р.н., ОСОБА_3 , 2023 р.н., ОСОБА_12 , 1985 р.н., умови проживання задовільні. (а.с.124)
19.01.2026 р. рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №46 було погоджено висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого орган опіки та піклування вважає недоцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, та просили залишити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання матері ОСОБА_2 . (а.с.147-148) 
Згідно листа Центрального управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_6 №765/6/6356 від 07.04.2026 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 (підпорядковується Командуванню ВМС ЗСУ). (а.с.167)
Надана суду представником позивача копія рапорту ОСОБА_1 від 10.07.2026 р. до командира 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів НОМЕР_4 батальйону безпілотних авіаційних комплексів в/ч НОМЕР_5 в якому просив звільнити його з військової служби у зв`язку зі смертю батька, не підтверджує позовних вимог та не має відношення до предмету даного спору.
Надані в судовому засіданні пояснення свідка ОСОБА_8 – колишньої тещі позивача та допитаної в якості свідка відповідачки ОСОБА_2 – колишньої дружини позивача є послідовними та повністю узгоджуються з матеріалами справи, їх достовірність не викликає сумніву у суду. 
Разом з тим пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надані ними в судовому засіданні, у суду викликають сумнів, щодо їх об`єктивності, оскільки ОСОБА_5 , як вона сама вказала, є подругою обох сторін справи, а ОСОБА_6 є матір`ю позивача. Тому пояснення даних свідків суд оцінює критично.
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), в тому числі, й на рівне виховання батьками.
В ході розгляду даної справи судом не було встановлено обставин, за яких малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю. Обмеження на спілкування матері дитиною є неприродним та таким, що суперечить інтересам дитини і може негативно вплинути на подальший психологічний розвиток її особистості.
Відсутні докази, що свідчать про неналежне виконання матір`ю своїх материнських обов`язків, недбале або жорстоке поводження з дитиною, негативний вплив на їх особистість. 
Разом з тим батько дитини – позивач ОСОБА_1 тричі протягом 2024 - 2025 р.р. притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1, 2, 3 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до відповідачки ОСОБА_2 та тещі ОСОБА_8 ..
Орган опіки та піклування вважає недоцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, та просить залишити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання матері ОСОБА_2 .
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
В зв`язку з цим суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Суд при розгляді справи також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах «Проніна проти України», «Трофимчук проти України», де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі.
Відмовляючи в задоволенні позову повністю суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.
Керуючись 4, 10, 76, 81,82,89,259, 264-265,268,273 ЦПК України, ст.ст.141,161СК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
В задоволені позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, Служба в справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком, відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 23.07.2026 р.

Суддя О.М.Зінченко