Справа № 201/2479/25
Провадження № 2/185/359/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Садової К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМВОГНЕТРИВ» до ОСОБА_1 , треті особи : Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін - Сандомирський Леонід Олегович, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просило визнати виконавчий напис вчинений 15.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним - Сандомирським Леонідом Олеговичем та зареєстрований в реєстрі за номером № 2162 яким звернуто стягнення на користь ОСОБА_3 , на нерухоме майно: будівлі та споруди: Б-адмін. будівля: загальною площею 73,7 кв.м; В, в, в1, в2-склад, загальною площею 1 699, 8 кв.м; Д-сарай; Е, Ж-гараж; 3-убиральня; К-ангар: № 1-4-огорожа; 1-вимощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ», таким що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
У обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 16.09.2020 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти 1 038 057, 00 грн., що еквівалентно 37 000 доларів США. Позичальник зобов`язався повернути позикодавцю отриману ним суму грошових коштів у строк до 31.10.2023 року. З метою забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання між ОСОБА_4 та ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» укладений договір поруки, за яким в забезпечення виконання вищевказаного договору позики ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» передав в іпотеку майно, яке належить йому на праві власності, а саме будівлі та споруди: Б-адмін. будівля: загальною площею 73,7 кв.м; В, в, в1, в2-склад, загальною площею 1 699, 8 кв.м; Д-сарай; Е, Ж-гараж; 3-убиральня; К-ангар: № 1-4-огорожа; 1-вимощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 01.10.2024 ОСОБА_3 направила на адресу ОСОБА_2 вимогу про стягнення заборгованості за договором позики. Дана вимога отримана ОСОБА_2 03.10.2024, відповідь на неї датована 31.10.2021 та направлена 01.11.2024 на адресу стягувача. На адресу ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» вимога стягувача не надходила. 15.11.2024 приватним нотаріусом Іванютіним-Сандомирським Л.О. вчинений виконавчий напис яким звернуто стягнення на користь ОСОБА_3 на нерухоме майно: будівлі та споруди: Б-адмін. будівля: загальною площею 73,7 кв.м; В, в, в1, в2-склад, загальною площею 1 699, 8 кв.м; Д-сарай; Е, Ж-гараж; 3-убиральня; К-ангар: № 1-4-огорожа; 1-вимощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Фактична заборгованість з урахуванням повернутих сум склала 989 277, 60 грн. На підставі заяви ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. 04.12.2024 відкрито виконавче провадження № 76712510 про звернення стягнення на користь ОСОБА_1 . Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено в порушення вимог законодавства, а заборгованість не є безспірною. Крім того, нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме не повідомлено боржника або майнового поручителя про надходження заяви про вчинення виконавчого напису щодо вимоги про усунення порушень. Крім того, згідно договору позики визначено графік повернення частинами суми позики. За домовленістю сторін повернення повинно бути здійснено за місцем проживання позикодавця у готівковій формі. Підтвердженням платежу є розписка. Також договором передбачені форс-мажорні обставини за якими виконання зобов`язання позичальника відтерміновується на строк форс-мажорних обставин. Позикодавець надав а позичальник прийняв черговий платіж 31.10.2021, проте 12.12.2021 вона виявила бажання отримати черговий платіж від позикодавця шляхом передачі її матері та сестрі, що і зробив останній. Розписку позикодавець не написала. 24.02.2022 року введено воєнний стан. Згідно з розпорядження начальника військової адміністрації 14.06.2022 наказано виділити приміщення ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» для розміщення військовослужбовців ЗСУ. Тож введення воєнного стану є форс-мажорною обставиною і є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Позивач вважає розрахунок заборгованості не коректним, оскільки гривневий еквівалент 23 000 доларів СШІ має розраховуватися на 01.04.2022, оскільки саме з цієї дати наступає відповідальність за п. 17 договору, отже сума має становити 672 862,70 грн. 
Ухвалою суду від 14.04.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 23.04.2025 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.
Представник відповідача надав відзив на позов зазначив, що позивач вказує про неотримання ним письмової вимоги про усунення порушень як іпотекодавець, однак як вбачається із вказаного висновку Великої Палати Верховного Суду, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу 8/10 від 04.10.2024 року, з адреси позивача поштове відправлення повернулось відповідачці без зазначення причин повернення, отже іпотекодавець міг відмовитися від отримання вказаного поштового відправлення. Дане повідомлення направлене в той же день та з того ж поштового відділення, що і відправлення за яким ОСОБА_2 отримав письмову вимогу про усунення порушень як боржника, тобто 01.10.2024 року. Отже вимога про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику була надіслана належним чином із дотриманням вимог чинного законодавства. У вимогах про усунення порушень зобов`язань боржника та іпотекодавця, відповідачка вимагала сплатити заборгованість у сумі 989 277 грн., що еквівалентно 24 000 доларів США протягом 30-ти календарних днів із моменту отримання цієї вимоги. Позивачем не долучено до позову жодного доказу не отримання поштового відправлення або факту того, що воно не було йому відправлене. Позивачем не надано жодної розписки, яка б підтверджувала факт того, що ОСОБА_2 вчасно та справно платив за договором позики. Розписка від 31.10.2021 року була надана боржнику не за жовтень 2021 року, а за попередні періоди, оскільки боржником до цього було прострочено платежі сторони домовилися, що повернення суми позики здійснюється позичальником частинами (з розстроченням), а саме тридцять сім щомісячних платежів у розмірі (сумі) еквівалентній 1 000 (одній тисячі) доларів США 00 центів, кожний платіж згідно обмінного курсу долара США за курсом НБУ на день здійснення такого платежу. За умовами договору, якщо на день повернення суми позики або її частини обмінний курс долара США за курсом НБУ буде відрізнятися від обмінного курсу долара США, зазначеному у п. 1 Договору позики, то сума позики або її частини повинна бути повернена у сумі, що еквівалентна обмінному курсу долара США за курсом НБУ на день повернення суми позики або її частини. Позичальник повернув частину позики, що відповідає гривневому еквіваленту 13 000 доларів США. Між позикодавцем і позичальником проведено розрахунки за Договором позики по жовтень 2021 року включно. Починаючи з листопада 2021 року по 01 жовтня 2024 року сторонами розрахунки за Договором позики не проводились. Сума, яка повинна бути сплачена позичальником на користь позикодавця - гривневий еквівалент 24 000 доларів США 00 центів. ОСОБА_2 допустив порушення умов Договору позики, свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконав рахується заборгованість у сумі 989 277 гривень 60 копійок. Щодо посилання позивача на форс-мажорні обставини зазначив, розрахунки між сторонами проведені за жовтень 2021 року включно. Повномасштабне вторгнення розпочалося у лютому 2022 року. Між жовтнем 2021 року та лютим 2022 року є період у три місяці та початок лютого 2022-го року. Листом ТПП від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1, на який посилається позивач у позовній заяві, вказано, що введення воєнного стану є форс-мажорними обставинами. Однак на думку відповідача боржник неналежним чином виконував свої обов`язки за договором не протягом трьох календарних місяців, а протягом чотирьох календарних місяців до застосування форс-мажорних обставин, а отже посилання на форс-мажорні обставини взагалі не заслуговують на увагу. 
Ухвалою від 20.08.2025 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в загальному провадженні. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 
Ухвалою від 20.08.2025 року витребувано докази. 
Представник позивача позов підтримав посилаючись на доводи викладені у позові та на свої пояснення надані в судовому засіданні. В тому числі зазначив, що фактично в матеріалах справи на даний час містяться два виконавчих написів, один той, що надав приватний виконавець і він містить виправлення, а інший, що надав нотаріус і цей виконавчий напис виправлень не має. 
Відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала пояснила, що дійсно ОСОБА_2 за її проханням 12.12.2021 передав кошти її рідним, але це були кошти які він заборгував за попередні місяці. Фактично ОСОБА_2 не передавав кошти 3 місяці поспіль і тому вона звернулась до нотаріуса. Вимогу вона надсилала на адресу позивача та ОСОБА_2 . Нотаріусу документів на підтвердження суми боргу крім графіку та вимоги не надавала. 
Представник відповідачки позов не визнав посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та на свої пояснення надані в судовому засіданні. 
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 
Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін-Сандомирський Л.О. у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Будь-яких письмових пояснень суду не надав. 
Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 16.09.2020 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти 1 038 057, 00 грн., що еквівалентно 37 000 доларів США. Позичальник зобов`язався повернути позикодавцю отриману ним суму грошових коштів у строк до 31.10.2023 року.
Відповідно до п. 2 Договору сторони домовилися що якщо на день повернення суми позики або її частини обмінний курс долара США за курсом НБУ буде відрізнятися від обмінного курсу долара США, зазначеному у п.1 Договору позики, то сума позики або її частини повинна бути повернена у сумі, що еквівалентна обмінному курсу долара США за курсом НБУ на день повернення суми позики або її частини.
За п. 6, 7, 8, 9 Договору сторони домовилися що повернення суми позики здійснюється позичальником частинами, а саме тридцять сім щомісячних платежів у розмірі еквівалентній 1 000 доларів США, згідно графіку платежів. 
Повернення суми позики за цим Договором повинно бути здійснено за місцем проживання позикодавця. За домовленістю сторін повернення суми позики за цим Договором повинно бути здійснено в готівковій формі. 
Сума позики вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошових коштів в повному обсязі. Підтвердженням сплати позикодавцеві суми позики є розписки позикодавця надані позичальнику під час здійснення чергових платежів повернення суми позики. 
Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстровано в реєстрі № 5024.
Крім того 17.09.2020 року між ОСОБА_5 та ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ», який є майновим поручителем ОСОБА_2 , укладений договір поруки, за яким в забезпечення виконання за Договором позики ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» передав в іпотеку майно, яке належить йому на праві власності, а саме будівлі та споруди: Б-адмін. будівля: загальною площею 73,7 кв.м; В, в, в1, в2-склад, загальною площею 1 699, 8 кв.м; Д-сарай; Е, Ж-гараж; 3-убиральня; К-ангар: № 1-4-огорожа; 1-вимощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Даний договір посвідчено 17.09.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстровано в реєстрі № 5059/26.
01.10.2024 ОСОБА_3 направила на адресу ОСОБА_2 вимогу про стягнення заборгованості за договором позики. Дана вимога отримана ОСОБА_2 03.10.2024, що підтверджується його підписом на вимозі. 
01.10.2024 ОСОБА_3 надіслала на адресу ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» вимогу у відповідності до п. 6.2 Договору іпотеки. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 04.10.2024 року вимога на ім`я ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» отримана за довіреністю «Пільгуй». Як пояснив в судовому засіданні представник позивача особа на прізвище ОСОБА_6 не відома позивачу, ніхто не уповноважував особу на прізвище « ОСОБА_6 » отримувати будь-які документи на ім`я ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ».
У зв`язку із реєстрацією шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».
15.11.2024 року приватним нотаріусом Іванютіним-Сандомирським Л.О. вчинений виконавчий напис яким звернуто стягнення на користь ОСОБА_3 на нерухоме майно: будівлі та споруди: Б-адмін. будівля: загальною площею 73,7 кв.м; В, в, в1, в2-склад, загальною площею 1 699, 8 кв.м; Д-сарай; Е, Ж-гараж; 3-убиральня; К-ангар: № 1-4-огорожа; 1-вимощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ». Фактична заборгованість з урахуванням повернутих сум склала 989 277, 60 грн.
04.12.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. відкрито виконавче провадження № 76712510 про звернення стягнення на користь ОСОБА_1 . 
Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.
Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Крім того, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).
З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про іпотеку».
При цьому стаття 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частинами першою, другою статті 35 цього Закону визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Верховний суд у постанові по справі № 645/1979/15-ц від 23.06.2020 року зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 645/1979/15-ц звернула увагу, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.
В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідачкою на підтвердження направлення на адресу ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» вимоги, надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 04.10.2024 року за довіреністю «Пільгуй», однак особа із таким прізвищем директору ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» не відома, працівників Товариства з таким прізвищем немає, ніколи особу з прізвищем « ОСОБА_6 » він не уповноважував на отримання документів на ім`я ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ». Зазначив, що ТОВ «КЕРАМВОГНЕТИВ» вимогу не отримувало. 
Крім того в судовому засіданні встановлено, що матеріали справи містять два варіанти оспорюваного виконавчого напису, один варіант який був наданий позивачу приватним виконавцем і який містить виправлення. Другий варіант наданий на ухвалу суду приватним нотаріусом Іванютіним-Сандомирським Л.О. і який не містить жодних виправлень.
Третій особі приватному нотаріусу Іванютіну-Сандомирському Л.О. було запропоновано судом з`явитися в судове засідання, або надати письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей у виконавчих написах. Однак нотаріус в судове засідання не з`явився. Будь-яких письмових пояснень від нього на день ухвалення рішення не надійшло. 
Отже в судовому засіданні встановлено, що сума заборгованості боржника ОСОБА_2 не є безспірною. Також встановлено, що матеріали справи містять два варіанти виконавчого напису. 
Суд вважає, що приватним нотаріусом Іванютіним-Сандомирським Л.О. було порушено Порядок вчинення виконавчого напису, що окремою самостійною підставою для скасування виконавчого напису.
Однак в той же час, суд не може погодитися із твердженнями представника позивача про порушення нотаріусом порядку повідомлення іпотекодавця. Доказом належного здійснення повідомлення ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» є повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення, що міститься в матеріалах нотаріальної справи.
Будь-яких доказів про те, що особа яка отримала поштове повідомлення на ім`я ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» не є його працівником, або доказів звернення до Укрпошти з метою з`ясування питання на підставі чого саме «Пільгуй» було вручено поштове повідомлення, суду не надано. 
Оскільки, нотаріус не перевірив безспірність права вимоги відповідача до позивача, що свідчить про недотримання нотаріусом вимог п.п.2.3 п.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, а відтак, про спірність боргу.
Встановлення наявності безспірної заборгованості, як того вимагає ст. 88 Закону України «Про нотаріат» можливе лише за наявності достовірної та повної інформації щодо суми заборгованості боржника.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає що позов підлягає задоволенню. 
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. 
Враховуючи, що судовий збір за подання до суду позову юридичною особою з вимогою немайнового характеру станом на 2025 рік становить 3028,00 грн., саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМВОГНЕТРИВ» до ОСОБА_1 , треті особи : Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін - Сандомирський Леонід Олегович, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений 15.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним - Сандомирським Леонідом Олеговичем та зареєстрований в реєстрі за номером № 2162 яким звернуто стягнення на користь ОСОБА_3 , на нерухоме майно: будівлі та споруди: Б-адмін. будівля: загальною площею 73,7 кв.м; В, в, в1, в2-склад, загальною площею 1 699, 8 кв.м; Д-сарай; Е, Ж-гараж; 3-убиральня; К-ангар: № 1-4-огорожа; 1-вимощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ТОВ «КЕРАМВОГНЕТРИВ» (код ЄДРПОУ 39123692), таким що не підлягає виконанню. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМВОГНЕТРИВ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім ) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua. 

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРАМВОГНЕТРИВ», ЄДРПОУ 39123692, адреса: вул. Харківська, 5-А, м. Павлоград, Дніпропетровська область. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 . 
Треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін - Сандомирський Леонід Олегович, адреса: вул. Шолом-Алейхема, буд. 4/26, прим. 232-237, м. Дніпро. 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 . 

Суддя          С.  Г.  Юдіна