ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 вересня 2026 року м. Житомир справа № 240/15651/26
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 22.01.2024 року по 18.07.2024 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць, за період з 22.01.2024 року по 18.07.2024року з урахуванням виплачених сум.
Як зазначається в позові, Позивач 22.01.2024 року одержав вибухову травму, вогнепальні осколкові поранення у зв`язку з захистом Батьківщини. В період з 22.01.2024 по 18.07.2024 проходив стаціонарне лікування через отримане поранення у зв`язку з захистом Батьківщини, проте йому безпідставно не нарахована та не виплачена у цей період додаткова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 з розрахунку 100 000 грн. 

Ухвалою суду від 24.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що при здійсненні розрахунку розміру грошового забезпечення Позивача за спірний період та складових грошового забезпечення Відповідач діяв в межах та спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Відповідач вважає, що наявне у Позивача поранення відповідно до довідки ВЛК від 27.02.2024 року відноситься до легких, що правомірно виключило нарахування та виплату Позивача такої винагороди.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов матеріального, грошового та інших видів забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку нарахування грошового забезпечення, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , Позивач у справі, в період з 18.03.2023 року по 11.12.2024 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до правомірності нарахування Позивачу за спірний період за період з 22.01.2024 року по 18.07.2024 року грошового забезпечення та його складових. 

Безспірно, за приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. № 704 (надалі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністром оборони (стаття 9 Закону №2011-XII).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення, зокрема, включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Одночасно суд враховує, що за приписами ст.9-2 цього ж Закону № 2011-XII під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов призначення та виплати Позивачу додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України регулюються правовими нормами постанови КМ України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 22 лютого 2022 р. № 168 (надалі - Постанова № 168), що були чинні на день спірних відносин.

Як вже зазначалося судом та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , Позивач у справі, в період з 18.03.2023 року по 11.12.2024 року був військовослужбовцем Збройних Сил України у складі Військової частини НОМЕР_1 та відносився до категорії військовослужбовців, що мають право на отримання додаткової винагороди у розмірах, передбачених постановою №168.
Відповідно до довідки Відповідача від 26.11.2024 року №1174/9, копія якої долучена до позову та досліджена судом, Позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до довідки Відповідача від 13.02.2024 року №693/3412 Позивач 22.01.2024 року в ході безпосередньої участі у бойових діях отримав поранення: вибухову травму, вогнепальні осколкові поранення, тощо. 
Як зазначено у позові, після отримання поранення Позивач з 22.01.2024 по 18.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних установах. 
На підтвердження вказаних доводів до позову долучені та досліджені судом копії виписок із медичних карток стаціонарного хворого:
- з 22.01.2024 року по 24.01.2024 року в КНП "Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги" Запорізької міської ради";
- з 24.01.2024 року по 28.01.2024 року в КНП "Міська клінічна лікарня №16" Дніпровської міської ради";
- з 29.01.2024 року по 27.02.2024 року у хірургічному відділенні В/ч НОМЕР_2 ;
- з 27.03.2024 року по 22.04.2024 року в КНП "Звягельська багатопрофільна лікарня" Звягельської міської ради";
- з 25.04.2024 року по 08.05.2024 року в неврологічному відділенні КНП "Звягельська багатопрофільна лікарня" Звягельської міської ради";
- з 04.06.2024 року по 25.06.2024 року у відділенні гастроентерології ДУ "ННЦПМГО АМН України";
- з 27.06.2024 року по 18.07.2024 року у Київському обласному центрі ментального здоров`я".
Позивач вважає, що за вказані періоди його перебування на стаціонарному лікуванні надають право на додаткову винагороду, передбачену постановою №168. 

Безспірно, приписами п.1 Постанови № 168 (в редакції на час спірних відносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до довідки Відповідача, долученої до відзиву на позов, додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168, Позивачу нараховувалася та протягом квітня - грудня 2023 року виплачувалася у відповідних розмірах. 
Суд враховує, що приписами пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 підтверджено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Зазначене свідчить про наявність у Позивача права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно конкретним періодам (дням) перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22.01.2024 року по 18.07.2024 року.

Одночасно суд враховує, що відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2024 року наявна у Позивача вибухова травма та поранення відносяться до категорії легких і Позивач потребував відпустки для лікування після поранення на 30 днів.
Відомості, відображені в картці особового рахунку Позивача, копія якої долучена до справи та досліджена судом, підтверджує, що в квітні Позивачу надавалася відповідна відпустка з виплатою грошової допомоги на оздоровлення.

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що легкий характер поранення Позивача виключає підстави відповідно до вимог постанови №168 для виплату Позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць за весь період перебування у відпустці в квітні 2024року, яка була зумовлена пораненням.
Одночасно суд враховує, що згідно постанови Гарнізонної ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 23.05.2024 року № 2379, копія якої також долучена до позов та досліджена судом, наявні у Позивача травма та поранення відносять до категорії тяжких.
Разом з тим, згідно свідоцтва про хворобу №1932-п, виданого 22.11.2024 року Центральною ВЛК ЗС України, копія якого досліджена судом, наявні у Позивача травма та поранення відносять до категорії легких.

В період з травня 2024 року по листопад 2024 року Позивачу не надавалися відпустки, зумовлені отриманими травмою та пораненнями, а тому такі протирічиві висновки Гарнізонної ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 23.05.2024року № 2379 та Центральною ВЛК ЗС України від 22.11.2024 року не впливають на виплату Позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць за вказані періоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць за кожен день перебування на стаціонарному лікуванні в період з 22.01.2024 року по 18.07.2024 року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в період з 22.01.2024 року по 18.07.2024 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць за кожен день перебування на стаціонарному лікуванні в період з 22.01.2024 року по 18.07.2024 року з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

02.09.26