Справа № 420/18621/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового проваджені адміністративну справу за позовом Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 22 червня 2026 року надійшов адміністративний позов Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Косюти В.І., про стягнення виконавчого збору в сумі 34588,00 грн. від 12.06.2026 року, винесену у виконавчому провадженні ВП №81254473;
- стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вул. Разумовська, 37, м. Одеса, 65091, код ЄДРПОУ 45862901, на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, вул. Дмитра Іванова, 2, м. Одеса, 65005, ЄДРПОУ: 26302945, (Отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, UА 168201720343121002100005435, Код: 26302945, МФО 820172, Банк ДКСУ м. Київ) у якості відшкодування витрат по сплаті судового збору, кошти в сумі 2622,40 грн. (дві тисячі шістсот двадцять дві грн. 40 коп.). 
Позиція позивача обґрунтована наступним
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постанова державного виконавця від 12.06.2026 у виконавчому провадженні № 81254473 про стягнення виконавчого збору в сумі 34 588,00 грн є протиправною, оскільки прийнята з порушенням вимог статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Позивач вказує, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області є державним органом та розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, який здійснює видатки виключно в межах бюджетних асигнувань. Виконання судових рішень на користь суддів здійснюється за окремою бюджетною програмою КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником коштів за якою є Державна судова адміністрація України.
На думку позивача, оскільки виконання судового рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених окремою бюджетною програмою відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у силу пункту 3 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір у такому випадку не справляється.
Позивач також зазначає, що державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, був зобов`язаний врахувати передбачені законом підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору, однак цього не зробив, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
На підтвердження своєї правової позиції позивач посилається на практику адміністративних судів, зокрема постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі № 460/2189/25, а також рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у справі № 420/31714/25 та від 25.12.2025 у справі № 420/40263/25.
Позиція відповідача обґрунтована наступним
Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначав, що оскаржувані постанови винесені державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Вказував, що після надходження виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 у справі №420/9519/25 державним виконавцем 12.06.2026 відкрито виконавче провадження №81254473, одночасно винесено постанови про стягнення виконавчого збору та визначення мінімальних витрат виконавчого провадження, як це передбачено статтями 26, 27 та 42 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідач зазначав, що виконавчий лист містить вимогу про зобов`язання боржника здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди, не визначаючи конкретної суми коштів, яка підлягає стягненню. На його думку, таке рішення є рішенням немайнового характеру, оскільки ним боржника зобов`язано вчинити певні дії, а не стягнуто конкретну грошову суму.
У зв`язку з цим відповідач вважав, що виконавчий збір правомірно визначений відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, а державний виконавець був зобов`язаний одночасно з відкриттям виконавчого провадження винести постанову про його стягнення.
Також відповідач зазначав, що державний виконавець не наділений повноваженнями змінювати зміст або спосіб виконання судового рішення та зобов`язаний діяти виключно у спосіб, визначений виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження». На підтвердження своєї позиції відповідач посилався на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 28.04.2020 у справі №480/3452/19, від 30.06.2021 у справі №201/12569/16, від 04.03.2020 у справі №752/22214/16-ц та від 02.02.2026 у справі №420/11248/24, вважаючи, що спірне рішення підлягає виконанню як рішення немайнового характеру, а тому підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору відсутні. 
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.
Вищевказаною ухвалою також витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №81254473 у повному обсязі.
Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 02 липня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14. 
02 липня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов та витребувані судом докази. 
Станом на 07 липня 2026 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.
Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.
Обставини справи встановлені судом
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі № 420/9519/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження, встановленого частиною 3 статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області провести ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, перерахунок суддівської винагороди за період 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум, з відрахуванням передбачених законом податків та обов`язкових платежів.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, суддівської винагороди за період з 29 вересня 2021 року по 18 липня 2022 року, з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу, як такому, що має стаж роботи на посаді судді більше 5 років.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, перерахунок та виплату суддівської винагороди з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу за період з 29 вересня 2021 року по 18 липня 2022 року.
Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не забезпечення фінансування виплати ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року (включно) без застосування щомісячного обмеження, встановленого частиною 3 статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу за період з 29 вересня 2021 року по 18 липня 2022 року.
Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування виплати судді Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року (включно) без застосування щомісячного обмеження, встановленого частиною 3 статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу за період з 29 вересня 2021 року по 18 липня 2022 року. 
24.02.2026 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист за номером № 420/9519/25, відповідно до якого зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, перерахунок та виплату суддівської винагороди з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу за період з 29 вересня 2021 року по 18 липня 2022 року.
12.06.2026 року старшим державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VІІІ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження № АСВП:81254473 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 420/9519/25 про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , судді Кодимського районного суду Одеської області, перерахунок та виплату суддівської винагороди з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу за період з 29 вересня 2021 року по 18 липня 2022 року. 
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області виконавчого збору у розмірі 34588,00 грн. 
Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору в розмірі 34 588,00 грн. вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.
Релевантні джерела права та висновки суду
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).
Згідно ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, відкриття виконавчого провадження свідчить про примусове виконання рішення суду, оскільки боржник його добровільно не виконав.
Примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).
Також, примусовому виконанню підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору (п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.
Згідно ч.1-3 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Таким чином, виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення суду, початком якого є відкриття виконавчого провадження у справі.
Разом із тим, згідно п.3 ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган та державні підприємство, установа, організація.
Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників фінансування програми здійснюється за рахунок бюджетних коштів, які передбачаються у Законі України Про державний бюджет України.
Наказом ДСА України від 09.02.2026 року №60 затверджено Паспорт бюджетної програми на 2026 рік 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». 
За даною бюджетною програмою, в 2026 році передбачені видатки у розмірі 10 000,00 тис. грн. 
Таким чином, у головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України є окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів).
Суд звертає увагу, що наявність вказаної програми прямо кореспондується до положень ст. 27 Закону №1404-VIII, яким передбачено підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору, зокрема, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон №4901- VI). 
Таким чином, виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI. 
Отже, позивач в цій справі та боржник у виконавчому провадженні №81254473 є Територіальне управління Державної судової адміністрації в Одеській області за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом №1404-VIII, з урахуванням особливостей, встановлених законодавством, а саме Державною казначейською службою України здійснюється виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
А відтак, в даному випадку виконання рішення по справі №420/9519/25, боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.
Як наслідок, виконавчий збір у такому виконавчому провадженні з боржника не стягується на підставі п.3 ч.5 ст.27 Закону №1404-VІІІ.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Косюти В.І., про стягнення виконавчого збору в сумі 34588,00 грн. від 12.06.2026 року, винесену у виконавчому провадженні ВП №81254473 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд зазначає, що у даних правовідносинах Територіальне управління державної судової адміністрації України в Одеській області виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як особа, яка оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
З огляду на задоволення позовних вимог судові витрати позивача в розмірі 2 662,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 
Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Косюти В.І. про стягнення виконавчого збору в сумі 34588,00 грн. від 12.06.2026 року, винесену у виконавчому провадженні №81254473. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області суму сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок). 
Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України. 

Позивач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Одеській області (65005, Одеська обл., місто Одеса, вул. Дмитра Іванова, будинок 2, код ЄДРПОУ 26302945).
Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Розумовська, буд. 37, м. Одеса, 65091, код ЄДРПОУ 45862901).

Суддя С.О. Cтефанов