ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2026 р. Справа№ 910/13401/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Євсікова О.О.
суддів: Корсака В.А. 
Алданової С.О. 

за участю:
секретаря судового засідання: Лукінчук І.А.,
представників сторін:
від позивача: Гулієв Ф.В. (поза межами приміщення суду);
від відповідача: Косик С.І. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 (повний текст складено 20.03.2026)
у справі № 910/13401/25 (суддя Лиськов М.О.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про зобов`язання внесення зміни до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 960 693,72 грн,

в с т а н о в и в :
Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.
У жовтні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології" (далі - Товариство) сформувало у системі «Електронний суд» позовну заяву, у якій просить Господарський суд міста Києва зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - Укрзалізниця) внести зміни до особового рахунку №8209868 Товариства шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 960 693,72 грн. 
На обґрунтування заявлених вимог Товариство зазначає, що за укладеним із Укрзалізницею 23.03.2020 договором у період з 06.02.2022 по 24.02.2022 в інтересах третіх осіб за договорами транспортно-експедиційних послуг замовило у Укрзалізниці послуги з організації перевезення вантажів за залізничними накладними №№42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707 вагонів. Вагони були прийняті Укрзалізницею до перевезення у вантажовідправників, що підтверджується відповідним штемпелем у залізничних накладних, але станом на день подання позову вагони до станцій призначення та вантажоодержувачів не надійшли. Загальна сума вартості доставки, яка списана залізницею за вищевказані вагони, які не були доставлені на адресу вантажоодержувачів складає 960 693,72 грн з ПДВ. Згідно з отриманою від відповідача інформацією, вагони прибули (або залишились) на ст. Мелітополь, ст. Волноваха, ст. Пологи, ст. Велико Анадоль, ст. Федорівка, ст. Інженерне (Челюскін), ст. Асланово. Інформація щодо їх подальшого переміщення відсутня. 
Товариство зазначає, що зверталося до Укрзалізниці з претензіями щодо повернення (відновлення) на особовому рахунку коштів за цими перевезеннями, які були зареєстровані Укрзалізницею, але відповіді на них надано не було.
Наразі територія, на якій знаходяться недоставлені вагони з вантажами, є тимчасово окупованою Російською Федерацією (ведуться бойові дії). Відповідно до даних, зазначених у залізничних накладних, перевезення вантажів було розпочато, але не завершено. Тобто залізниця розпочала надавати послугу, проте не завершила її надання з не залежних від неї обставин, у зв`язку з початком бойових дій та введенням воєнного стану. Перевезення за залізничними накладними №№42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707 припинилось неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін.
За доводами Товариства, оплаті підлягає саме надана послуга; якщо вантаж не був доставлений до місяця призначення, послуга є ненаданою. За таких обставин у відповідача відсутні підстави утримувати суму попередньої оплати за послуги, які не були надані, та не можуть бути надані згідно зі ст. 607 ЦК України.
Товариство зазначає, що згідно з п. 7.4 договору у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати. Належним способом захисту у судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших) є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього. Тому, на думку Товариства, Укрзалізниця зобов`язана внести зміни до особового рахунку Товариства шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 960 693,72 грн.

Позиції учасників справи.
Укрзалізниця у відзиві на позовну заяву проти заявлених до неї вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та передчасними, просить відмовити у їх задоволенні. 
Укрзалізниця також вказує на пропуск Товариством позовної давності та зазначає, що у питаннях, що стосуються перевезення вантажів залізницею, відповідно до п. 136 Статуту залізниць позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог п. 134 цього Статуту. Так, за приписами п. 134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зокрема, згідно з пунктом «ж» частини другої цієї статті зазначені терміни обчислюються з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення претензії.

Товариство надало відповідь на відзив, у якій наводить доводи на спростування наведених Укрзалізницею у відзиві доводів. Укрзалізниця подала заперечення на відповідь на відзив.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Укрзалізницю внести зміни до особового рахунку Товариства шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 960 693,72 грн. Стягнуто з Укрзалізниці на користь Товариства 11 528,32 грн судового збору.
Суд встановив, що наразі територія, на якій знаходяться недоставлені вагони з вантажами, є тимчасово окупованою Російською Федерацією (ведуться бойові дії), тобто перевізник не має можливості завершити надання послуги і вказана обставина не залежить від його дій чи волі. Таким чином, зобов`язання щодо здійснення перевезення припинилось неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін. За висновком суду, оскільки зобов`язання з перевезення вантажу за залізничними накладними припинились, то у відповідача відсутні підстави утримувати суму попередньої оплати за послуги, які не були надані та не можуть бути надані згідно ст. 607 ЦК України. Встановивши, що підстави для утримання попередньої оплати за не надану послугу відпали у зв`язку з припиненням зобов`язання, неможливістю його виконання, суд вважав, що позивач обрав вірний спосіб захисту, а тому позов підлягає задоволенню.
Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначив, що за умовами п. 7.3 договору сторони збільшили строк позовної давності за вимогами перевізника до замовника та встановили її в один рік. Суд зауважив на тому, що перебіг позовної давності був зупинений та 04.09.2025 із набранням чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-ІХ це строк був поновлений, в той час як позивач до суду із позовною заявою звернувся 29.10.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2026, Укрзалізниця звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.
Укрзалізниця вважає рішення безпідставним, необґрунтованим, а також таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та доказам, що у ній містяться.
Апелянт зазначає, що 24.02.2022 виникли обставини, усунення яких не залежало від Укрзалізниці та яким Укрзалізниця не могла запобігти. З березня 2022 року Волновахський район Донецької області, Маріупольський район Донецької області та Мелітопольський район Запорізької області вважаються територією, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій та такою, що перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що призвело до неможливості ведення в таких умовах господарської діяльності. Військова агресія Російської Федерації проти України з 24.02.2022 є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, які призвели до неможливості виконання умов договору. У свою чергу Укрзалізниця повідомляла 01.03.2022 на своєму офіційному сайті замовників за договорами перевезень про настання з 24.02.2022 для Укрзалізниці обставин, які об`єктивно можуть унеможливити належне та своєчасне виконання зобов`язань, передбачених умовами укладених договорів.
Укрзалізниця відзначає, що п. 2.4.1 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом передбачено право Укрзалізниці відмовити в наданні та/або призупинити надання послуг відповідно до узгодженого плану перевезень у випадку оголошення заборон або обмежень на перевезення вантажу на/зі станції, що зазначені в планах. При цьому перевізник не несе відповідальності за ненадання послуг.
Згідно із повідомленням, розміщеним на сайті Укрзалізниці за посиланням https://www.uz.gov.ua/cargo_transportation/electronic_transportation/conventions/, з 24.02.2022 введено тимчасові обмеження (конвенційні заборони) для всіх одержувачів щодо приймання до перевезення всіх вантажів і порожніх вагонів згідно із розпорядженням №ЦЦО/99 від 24.02.2022. Зазначені конвенційні заборони щодо вище зазначених станцій наразі не скасовані. При цьому нормами Закону України від 15.04.2014 № 1207-УП «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено заборону переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту. 
Таким чином, з 24.02.2022 стало неможливим використання залізничних шляхів між територією, де органи державної влади не здійснюють повноважень, та іншою частиною території України, а у Укрзалізниці відсутній доступ до залізничної мережі на території, де органи державної влади не здійснюють повноважень.
Укрзалізниця зазначає, що за таких обставин на даний час не має можливості здійснити перевірку місця знаходження вагонів, відправлених за вище зазначеними накладними та закінчити їх перевезення до моменту деокупації Волноваського району і Маріупольського району Донецької області та Мелітопольського району Запорізької області. В той же час факт пошкодження, втрати, нестачі чи псування вантажу може бути підтверджений виключно за умови особистого пересвідчення у ньому працівником станції, до повноважень якого належить обов`язок огляду вантажу та оформлення відповідних актів. Наразі відсутня інформація та документи, передбачені ст.117 Статуту залізниць, які свідчили би про втрату вагонів / вантажу з вини Укрзалізниця, а тому суд першої інстанції ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги, без врахування дійсних обставин даної справи. 
Крім того, за доводами Укрзалізниці, жодних прав Товариства у спірних правовідносинах з боку Укрзалізниці порушено не було, сплачені позивачем як провізну плату за накладними кошти були компенсовані йому клієнтами на підставі договорів про надання транспортно-експедиторських послуг; в той же час позивач не отримував права на пред`явлення претензій і позовів на підставі засвідченого переуступного підпису на накладних.
Укрзалізниця вважає, що на підставі п. 1.2 Правил розрахунків з особового рахунку позивача (з огляду на зазначення вантажовідправником платником у накладній позивача) при відправленні вантажу було списано провізну плату за перевезення вантажу за кодом 001 (відображений в графі 31 накладних), передбачені п. 3.1 договору та Збірником тарифів, які є державно врегульованим та від оплати яких позивач не може бути звільнений та які не можуть бути повернуті на його особовий рахунок. 
Крім того, сума позовних вимог 960 693,72 грн містить податок на додану вартість у розмірі 192 138,74 грн, який вже сплачено Укрзалізницею до державного бюджету у 2022 році і вказані кошти їй не належать.
Висновок суду про те, що Товариство не пропустило строк позовної давності, Укрзалізниця вважає безпідставним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2026 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1340125 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Укрзалізниці на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 до надходження матеріалів справи №910/13401/25.
30.04.2026 матеріали справи №910/13401/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Укрзалізниці на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/13401/25. Розгляд справи призначено на 15.06.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2026 на задоволення відповідного клопотання Укрзалізниці відкладено судове засідання на 01.07.2026.

Позиції учасників справи.
Товариство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів та вимог Укрзалізниці заперечує, наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Укрзалізниця надала відповідь на відзив, у якій заперечує проти наведених Товариством у відзиві доводів.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
23.03.2020 Укрзалізниця (залізниця, перевізник) та Товариство (замовник) уклали договір №99-38475263/2020-001 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір), предметом якого згідно з п. 1.1 є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах залізниці, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.
В преамбулі вказаного договору зазначено, що замовник за цим договором є вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник. 
Згідно з п. 2.1.4, 2.1.5 договору замовник зобов`язується сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором, із сум внесеної передоплати за кодом платника, самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору; відшкодовувати залізниці витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема, з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Замовник має право на власний розсуд укладати договори з третіми особами (вантажовідправниками, вантажоодержувачами, платниками, експедиторами, митними брокерами, особами, що володіють транспортними засобами, портовими операторами та іншими) відповідаючи за їх дії або бездіяльність, перед перевізником як за власні, а також виступати платником в інтересах третіх осіб за договором (п. 2.2.1 договору).
Відповідно до п. 2.3.3 договору Укрзалізниця зобов`язується відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти замовнику код вантажовідправника / вантажоодержувача. Надані коди зазначаються перевізником в Інформаційному повідомлені про укладення договору. 
Укрзалізниця зобов`язується вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі (п. 2.3.4 договору). 
Згідно з п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками та тарифами, які визначаються відповідно до умов Збірника тарифів.
Розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Укрзалізниці. Оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділі 15 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього договору (п. 4.1, 4.2 договору). 
Відповідно до п. 4.4 договору по мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; неустойки, нарахованої, згідно з додатками до Договору та відображеної в інформаційному повідомленні; пені. 
Щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів у електронному вигляді (далі - щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу. На підставі переліків перевізних документів формуються виписки з особового рахунку, що відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітний місяць. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована неустойка (штраф, пеня). Виписка з особового рахунку направляється перевізником на електронну адресу замовника, вказану в додатку 2-1 договору, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним (п 4.5 договору). 
За умовами п. 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи перевізника. 
У випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики використовується візуальне відображення електронних документів на папері (п. 8.8 договору). 
Згідно з п. 9.4 договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. 
Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору (п. 12.1 договору). 
Згідно з повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-38475263/2020-001 від 23.03.2020 для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Товариства відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № 8209868 та присвоєно код відправника/одержувача: 8389.

У період з 06.02.2022 по 24.02.2022 року ТОВ «ІНТЕК» як замовником (в інтересах третіх осіб за договорами транспортно-експедиційних послуг) було замовлено послуги з організації перевезення вантажів за залізничними накладними № №42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707, від ст. Багачеве до ст. Велико Анадоль , від ст. Велико Анадоль до ст. Заоскілля, від ст. Максимівка Тернопольська до ст. Асланове, від ст. Інгулець до ст. Асланове, від ст. Лелеківка до ст. Велико Анадоль, від ст. Маріуполь Сортувальний до ст. Одесса-Застава 1, від ст. Мелітополь до ст. ім. Тараса Шевченка, від ст. Інженерне (Челюскін) до ст. Жовтнева (експ.), від ст. Асланове до ст. Велико Анадоль, від ст. Нігин до ст. Асланове залізничних вагонів №№56955651, 63856900, 63553820, 53573622, 55637086, 52367877, 63174932, 56867831, 56565450, 55472336, 60726270, 61104014, 56060718, 56663586, 59180257, 52368016, 58940834, 56341951, 56351950, 56477821, 53509329, 56366065, 56439375, 53500070, 56419328, 56627177, 52373719, 54039052, 59423962, 56572522, 53455267, 63480602, 63528814, 55473920, 53777983, 52228558, 64643547, 64690464, 56695117, 52225760, 56225055, 53512885, 53560702, 56826258, 56958069, 56626880, 60648532, 64052806, 64231988, 52365277, 53143491, 54777933, 54781372, 56268170, 56352172, 56419344, 56591126, 56960966, 60026689, 56968944, 56133457, 56596737, 60027885, 55242994, 56340623, 56214109, 56628472, 56591019, 64052368, 56526536, 56565674, 52227089, 56952831, 52228566, 56462948, 63528475, 60026226, 53533287, 52292430, 56557739, 56023534, 53508735, 60029592, 56104714, 56551930, 53065934, 59411603, 60027562, 52824315, 63856959, 61907028, 56366263, 64690506, 56289036, 52365343, 52249679, 56419351, 56044233, 63856645, 63528749, 53528907, 64643471, 64643430, 56619075, 53599270, 56463102, 56374721, 52192861, 52983400, 56377773, 56618101, 53079992.
Відповідно до п. 2.3.4 та п. 4.5 договору на користь Укрзалізниці здійснювався облік оплати та списання сум з особовому рахунку Товариства, що підтверджується наданими електронними переліками філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Укрзалізниці №20220206 від 06.02.2022, №20220211 від 11.02.2022, №20220215 від 15.02.2022, №20220216 від 16.02.2022, №20220217 від 17.02.2022, №20220218 від 18.02.2022, № 20220219 від 19.02.2022, №20220221 від 21.02.2022, №20220222 від 22.02.2022, №20220223 від 23.02.2022, №20220224 від 24.02.2022, а також відміткою у графі №13 «платник» вище вказаних залізничних накладних.
Сума вартості доставки, яка списана залізницею відповідно до п. 2.3.4 та п. 4.5 Договору за надання послуг, складала 960 693,72 грн. з ПДВ. 
Зазначені вагони були прийняті Укрзалізницею до перевезення у вантажовідправників, що підтверджується відповідним штемпелем у залізничних накладних, але станом на день подання позову вагони до станцій призначення та вантажоодержувачів не надійшли.
Станом на день подання позову вагони до станцій призначення та вантажоодержувачів не надійшли.
Товариство зазначає, що згідно з отриманою від Укрзалізниці інформацією вагони прибули (або залишились) на ст. Мелітополь, ст. Волноваха, ст. Пологи, ст. Велико Анадоль, ст. Федорівка, ст. Інженерне (Челюскін), ст. Асланово. Інформація щодо їх подальшого переміщення відсутня.
Товариство зверталось до Укрзалізниці з претензіями №3714 від 15.05.2025, №3715 від 15.05.2025, №3716 від 15.05.2025, №4080 від 29.08.2025, №4084 від 29.08.2025, №4094 від 01.09.2025, №4095 від 01.09.2025, №4096 від 01.09.2025, №4097 від 01.09.2025, №4098 від 01.09.2025, №4124 від 10.09.2025, №4125 від 10.09.2025, №4126 від 10.09.2025, №4127 від 10.09.2025, №4128 від 10.09.2025, №4129 від 10.09.2025, №4130 від 10.09.2025, №4131 від 10.09.2025, №4156 від 16.09.2025, №4157 від 16.09.2025, №4158 від 16.09.2026, №4159 від 16.09.2025, №4202 від 29.09.2025 щодо повернення (відновлення) на особовому рахунку коштів за цими перевезеннями.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За змістом частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ст. 909 ЦК України, ст. 307 ГК України).

Суд встановив, що у період з 06.02.2022 по 24.02.2022 Товариство як замовник (в інтересах третіх осіб за договорами транспортно-експедиційних послуг) замовило послуги з організації перевезення вантажів за залізничними накладними (перелік наведено вище за текстом цієї постанови). 
У залізничних накладних вказано відстань перевезення (від 62 до 1332 км).
Перевезення вантажів було розпочато, але не завершено. Тобто залізниця розпочала надавати послугу, проте не завершила її надання з не залежних від неї обставин, у зв`язку з початком бойових дій та введенням воєнного стану.
Згідно з п. 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5085, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. 
Відповідно до пп. 1.1.1 п. 1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. 
Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на число місяць» (п. 2.1 Правил). 
Згідно з п. 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Отже, вантаж, зданий до перевезення в період з 06.02.2022 по 24.02.2022, мав бути доставлений до пункту призначення протягом 2-8 діб.
Натомість станом на дату подання позову товар в місце призначення так і не прибув, проте Укрзалізниця списала вартість ненаданої послуги з рахунку Товариства у повному обсязі у сумі 960 693,72 грн.
Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.
Згідно п. 6 Статуту Залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Тобто накладна підтверджує вчинення конкретного окремого правочину щодо перевезення вантажу.
Відповідно до п. 22 Статуту залізниць за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.
Тобто обов`язком залізниці є доставка вантажу у пункт призначення у визначені терміни та видача його вантажоодержувачу.
А отже послуга з перевезення є наданою після доставки вантажу в місце призначення та видачі його вантажоодержувачу.
Згідно з п. 1.3 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформляється накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника тарифів та коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ.
Оплаті підлягає саме надана послуга. Якщо вантаж не був доставлений до місяця призначення, послуга є не наданою.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 №75, який втратив чинність на підставі наказу від 22.12.2022 №309, яким затверджено Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією Волноваський район віднесено до територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Отже, наразі територія, на якій знаходяться недоставлені вагони з вантажами, є тимчасово окупованою Російською Федерацією (ведуться бойові дії). Тобто, перевізник не має можливості завершити надання послуги. Вказана обставина не залежить від його дій чи волі.
Згідно ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
З усього вище зазначеного суд дійшов висновку, що зобов`язання щодо здійснення перевезення за залізничними накладними (№№42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707) припинилось неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін.
Таким чином, оскільки зобов`язання припинились щодо перевезення вантажу за залізничними накладними № №42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707, у Укрзалізниці відсутні підстави утримувати суму попередньої оплати за послуги, які не були надані та не можуть бути надані згідно зі ст. 607 ЦК України.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України та абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За умовами п. 7.1 договору усі спірні питання з виконання вказаної угоди вирішуються шляхом переговорів, а у випадку недосягнення домовленості - у претензійно-позовному порядку.
Згідно з п. 7.4 договору належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання Товариства коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку позивача про зарахування коштів на нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема те, що підстави для утримання попередньої оплати за ненадану послугу відпали у зв`язку з припиненням зобов`язання та неможливістю його виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову Товариства.
Доводи скаржника в частині, що стосуються обраного Товариством способу захисту, який Укрзалізниця вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не може бути застосований, суд зазначає, що внесення змін до особового рахунку замовника послуг у залізничному перевезенні та відображення (відновлення, збільшення) на ньому спірних грошових коштів відповідатиме способам захисту, як визначеним спеціальними нормами права (п. 22 Статуту залізниць України, Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644), а також умовам укладеного між сторонами договору перевезення (подібна правова позиція є сталою і послідовною і міститься у постановах Верховного Суду: від 30.01.2018 у справі №914/873/17; від 08.05.2019 у справі №910/3984/18; від 27.08.2019 у справі №910/9794/18 від 12.06.2024 у справі №910/5914/23, від 15.05.2025 у справі №910/2542/24).
Доводи Укрзалізниці в частині, що стосується ПДВ, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що відносини між Укрзалізницею та державним бюджетом щодо ПДВ не стосуються цивільно-правових відносин між сторонами спору у цій справі.
Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає таке.
Укрзалізниця вважає, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом розпочався з 29.03.2023 (з дати отримання Товариством відповіді на претензію), а в силу положень ст. 136 Статуту залізниць України строк позовної давності, який становить 6 місяців, сплив відповідно 29.08.2023.
За визначенням ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв`язку із перевезенням вантажу, пошти (п. 6 ч. 3 ст. 258 ЦК України).
Відповідно до п. 3 ст. 925 ЦК України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається до транспортних кодексів (статутів).
За статтею 137 Статуту позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.
Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).
Так, умовами п. 7.3 договору перевезення сторони збільшили строк позовної давності за вимогами перевізника до замовника та встановили її строк у один рік.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України " Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено військовий стан в Україні. В подальшому військовий стан в Україні неодноразово продовжувався. 
Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України було виключено. Зазначений закон набрав чинності 04.09.2025.
Товариство звернулося з позовною заявою 29.10.2025.
Таким чином, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності не знайшли свого підтвердження.
Доводи апеляційної скарги у відповідній частині цього висновку не спростовують, а наведена скаржником судова практика не є релевантною до спірних правовідносин, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.
Колегія суддів відзначає, що у суді першої інстанції Укрзалізниця не наводила доводи, якими обґрунтовує апеляційну скаргу, зокрема, щодо неможливості здійснити перевірку місця знаходження вагонів; підтвердження факту втрати вагонів виключно за умови особистого пересвідчення у ньому працівником станції, який має відповідні повноваження; щодо того, що сплачені позивачем як провізна плата кошти компенсовані йому клієнтами на підставі договорів про надання транспортно-експедиторських послуг; неотримання позивачем права на пред`явлення претензій і позовів на підставі засвідченого переуступного підпису на накладних; щодо того, що позивач не може бути звільнений від сплати таких платежів та, що такі платежі не можуть бути повернуті на його особовий рахунок. 
Отже, такі доводи не були предметом оцінки суду першої інстанції, а тому такі доводи не можуть бути предметом оцінки апеляційного суду з огляду на встановлені ст. 269 ГПК України межі перегляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/13401/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/13401/25 залишити без змін. 
3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.
4. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.07.2026. 

Головуючий суддя О.О. Євсіков 

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова