ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/787/25 пров. № А/857/18106/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,
на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення (суддя – Тимощук О.Л., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не зазначено), 
в адміністративній справі №300/787/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,

встановив: 

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2024 №10/1/8539; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2024 №10/1/8539 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, статті 9 Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови перерахунку та виплати пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2024 №10/1/8539. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2024 №10/1/8539 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, статті 9 Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та з врахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору, що становить 1211,20 гривень.
Це рішення суду набрало законної сили. 
На адресу суду першої інстанції 16.02.2026 від позивача надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 12.03.2025 по справі №300/787/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 перерахованої та невиплаченої суми пенсії в розмірі 47059,87 гривень.
Відповідач подав заперечення на вказану заяву. Просив у задоволенні заяви відмовити. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №300/787/25: "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість з пенсії за період з лютого 2023 по травень 2025 в розмірі 47 059 (сорок сім тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок".
З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що при винесенні вищевказаної ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено відповідний перерахунок пенсії позивачу. Різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з лютого 2023 року по травень 2025 року в сумі 47059,87 гривень внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, виплата за яким буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету. Суми пенсії, нараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету. Обліковуються в автоматизованих системах пенсійної документації (електронних пенсійних справа). На думку апелянта, Головним управлінням добровільно вчинено весь обсяг дій і прийнято достатньо правових рішень, які забезпечили виконання рішення суду від 12.03.2025 по справі №300/787/25. Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що підзміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим. Проте, на думку Головного управління, у поданій заяві позивач не обґрунтував наявності обставин, існування яких ускладнює виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі №300/787/25 або робить його виконання неможливим. Оскільки рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, зміна способу його виконання запропонованим заявником чином щодо стягнення конкретної суми коштів, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 05.03.2026 та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 05.03.2026 з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили 22.05.2025, на даний час боржником не виконано в повному обсязі, оскільки позивачу не виплачено суму доплати за період з лютого 2023 по травень 2025, яка становить 47059,87 грн, тому наявні підстави для зміни рішення суду шляхом стягнення з відповідача перерахованої та невиплаченої такої суми пенсії.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апеляційної скарги із врахуванням норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне. 
Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №300/787/25, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2024 №10/1/8539 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, статті 9 Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та з врахуванням раніше виплачених сум.
Встановлено, що на виконання рішення суду від 12.03.2025 у справі №300/787/25 Головним управлінням проведений позивачу відповідний перерахунок пенсії.
Відповідно до Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, обчисленої на виконання судового рішення від 12.03.2025 у справі №300/787/25 сума доплати за період з лютого 2023 по травень 2025, становить 47059,87 грн (а.с.106).
Отже, станом на час виникнення спірного питання, пенсія позивача перерахована і доплата до пенсії виплачується згідно з рішенням суду, однак невиплаченою залишається доплата, яка виникла як заборгованість за попередні періоди з лютого 2023 по травень 2025, становить 47059,87 грн
Колегія суддів апеляційного суду враховує, що згідно із частиною 1 статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. 
Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Апеляційний суд враховує, що під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті, самого судового рішення. 
Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується під час виконання судового рішення. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення дій боржником (державним виконавцем). Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення. 
19.12.2024 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” від 21.11.2024 №4094-IX (далі - Закон №4094-IX), відповідно до якого у статті 378 КАС України частину третю доповнено абзацом другим такого змісту: “Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат”. 
Отже, з 19 грудня 2024 року статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили. При чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. 
Як слідує з матеріалів справи, звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заявником дотримано дві умови, зокрема, на виконання рішення суду від 12.03.2025 у справі №300/787/25, яке набрало законної сили, відповідач нарахував позивачу доплату пенсії у розмірі, що становить 47059,87 грн., однак така заборгованість, як встановлено судом, залишається невиплаченою упродовж тривалого часу, більше двох місяців з дня набрання згаданим рішенням законної сили. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зміни способу і порядку виконання рішення суду від 12.03.2025 у справі №300/787/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача заборгованість з пенсії за період з лютого 2023 по травень 2025 в розмірі 47059,87 грн, так як судом апеляційної інстанції з урахуванням внесених змін до статті 378 КАС України констатовано факт невиконання відповідачем як суб`єктом владних повноважень рішення суду протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, що у свою чергу є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. 
Суд зауважує, що зміна виконання судового рішення у наведений спосіб не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. Зміна способу виконання рішення суду у відповідній частині є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.
Водночас, постановляючи оскаржувану ухвалу суду, суд першої інстанції в абзаці другому резолютивної частини цієї ухвали не зазначив про те, в якій частині слід змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити, доповнивши після слів "у справі №300/787/25" таким формулюванням "в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, на:".
У решта частині оскаржувана ухвалу суду постановлена з дотримання норм матеріального і процесуального права та скасуванню чи зміні не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 378 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – задоволити частково. 
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/787/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій – змінити, а саме, абзац другий резолютивної частини цієї ухвали суду після слів "у справі №300/787/25" доповнити таким формулюванням "в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, на:". 
У решта частині ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/787/25 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська