КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
Справа №133/4862/25

23.07.2026 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Дем`янової Ж.М.,
з участю секретаря Бірюкової Т.П.,
розглянувши в м. Козятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
До суду 25.12.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «Юніт Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості. 
Короткий зміст вимог позовної заяви
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 28.11.2024 укладено кредитний договір № 162096 на суму 10667,00 грн.(кредитний ліміт) Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «96b1d9d». Первісний кредитор зобов`язання до договором виконав, перерахував 3019,05 грн. 28.11.2024 р. на банківську картку відповідача, яку відповідач зазначив у заявці при укладенні Кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
Між первісним кредитором та ТОВ «Юніт Капітал» 16.04.2025 укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до якого позивачу уступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Таким чином, відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 07.05.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 2 від 07.05.2025 до Договору факторингу 1 (Додаток №10, № 11), до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача.
У зв`язку із невиконанням договору, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 17 712,72 грн, яка складається з: 
10 667,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 
6 244,72 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 
501,00 грн - заборгованість по комісії; 
300,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 
Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 07.05.2025 - 7 01.11.2025.
Також позивач просить стягнути судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу.
Процедура судового розгляду
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.04.2026 р. постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.
Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись.
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач бути належним чином повідомленою про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з датою отримання 02.05.2026, заяв до суду не подавала, правом надання відзиву не скористалась.
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено що 28.11.2024 року між ТОВ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем укладено кредитний договір № 162096 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «96b1d9d». 
Умовами договору узгоджений порядок повернення кредиту, розмір відсотків, який підлягає до сплати за користування кредитними коштами.
Так, відповідно до п.2.2.1. сума (загальний розмір) кредиту становить 10667.00 грн. (десять тисяч шістсот шістдесят сім грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 4981.20 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №156919 від 14.10.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 3019.05 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 2666.75 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Відповідно до п. 2.3 Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Відповідно до п. 2.4. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. 
Відповідно до п. 2.5. Комісія за надання кредиту складає 2 666,75 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Відповідно до п. 2.6. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 днів з 28.11.2024 р. (дата надання кредиту) по 20.02.2025 р.
Первісний кредитор зобов`язання до договором виконав, перерахував 3019,05 грн. 28.11.2024 о 09:10 год. на банківську картку № 5355-28XX-XXXX-7052 відповідача, яку відповідач зазначив у заявці при укладенні Кредитного договору, що підтверджується випискою про рух коштів витребуваною у АТ «ПУМБ» та довідкою про проведення взаємозаліку ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».
За даним договором відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, утворилась заборгованість в загальній сумі 17 712,72 грн, яка складається з: 10 667,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6 244,72 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 501,00 грн - заборгованість по комісії; 300,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), що підтверджується випискою з особового рахунку за період 07.05.2025 - 01.11.2025 та не погашена.
Активне користування кредитними коштами відповідача підтверджується випискою за Кредитним договором № 162096 від 28.11.2024. Аналогічна інформація щодо заборгованості підтверджується детальним розрахунком заборгованості.
Між первісним кредитором та ТОВ «Юніт Капітал» 16.04.2025 укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до якого позивачу уступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Пунктом 2.1. Договору факторингу 1 встановлено, що Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу 1 погоджено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідних Додатках.
Таким чином, відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 07.05.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 2 від 07.05.2025 до Договору факторингу 1 (Додаток №10, № 11), до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. 
Сума боргу відповідачем не погашена.
Згідно долученого до матеріалів справи витягу із Реєстру боржників, який є невід`ємним додатком до вказаного договору факторингу, заборгованість за кредитним договором, укладеним із відповідачем складає 17 412,72 грн., яка складається з 10 667,00 грн. заборгованості за тілом, 6 244,72 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією 501,00 грн.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Юніт капітал» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Як вже було встановлено судом, кредитні договори у справі, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразових ідентифікаторів, який були надіслані на номер мобільного телефону відповідача, що повністю узгоджується із процедурою укладення кредитного договору, визначеною Законом України «Про електронну комерцію».
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. 
Оцінюючи встановлені у справі фактичні обставини та надані сторонами докази у їх сукупності, суд виходить із такого.
Відповідно до статей 11, 509, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог закону. Укладений між сторонами кредитний договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 1048, 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі та порядку, визначених договором.
Судом встановлено, що 28.11.2024 року між ТОВ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем укладено кредитний договір №162096 у формі електронного документа із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «962b1d9d», що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення договору, отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується матеріалами справи, зокрема випискою про рух коштів та розрахунком заборгованості.
Первісний кредитор зобов`язання до договором виконав, перерахував 3019,05 грн. 28.11.2024 о 09:10 год. на банківську картку № 5355-28XX-XXXX-7052 відповідача, яку відповідач зазначив у заявці при укладенні Кредитного договору, що підтверджується випискою про рух коштів витребуваною у АТ «ПУМБ» та довідкою про проведення взаємозаліку ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».
Згідно з п. 2.2.1 договору загальний розмір кредиту становить 10667,00 грн, з яких 4981,20 грн спрямовано на погашення попередньої заборгованості відповідача перед кредитодавцем, 2666,75 грн – на погашення комісії за надання кредиту, а 3019,05 грн перераховано на банківську картку відповідача.
З наданої АТ «ПУМБ» виписки про рух коштів та довідки про проведення взаємозаліку вбачається, що безпосередньо на платіжну картку відповідача кредитодавцем було перераховано 3019,05 грн, що свідчить про фактичне отримання відповідачем саме зазначеної суми кредитних коштів.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що кредитодавець має право вимагати повернення лише фактично наданих позичальнику грошових коштів, а також процентів, нарахованих відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до п. 2.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390 % річних протягом строку кредитування, визначеного п. 2.6 договору, а саме протягом 84 днів – з 28.11.2024 по 20.02.2025.
Перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення проценти у сумі 6244,72 грн. не відповідають умовам договору, оскільки нараховані за межами погодженого сторонами строку кредитування.
Виходячи із фактично отриманої відповідачем суми кредиту 3019,05 грн, процентної ставки 390 % річних та строку користування кредитом 84 дні, розмір процентів становить:
3019,05 грн ? 390 % ? 84 / 365 = 2709,70 грн.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої умови договору про споживчий кредит щодо сплати комісій за дії, які не є самостійною послугою для споживача, не відповідають вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимоги про стягнення заборгованості за комісією у сумі 501,00 грн задоволенню не підлягають.
Судом встановлено, що включення первісним кредитором та позивачем до суми заборгованості за тілом кредиту комісії за надання кредиту в розмірі 2166,75 грн. є неправомірним, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом.
Згідно із п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.
В силу п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Сукупний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що тіло кредиту (загальний розмір кредиту) та комісії є окремими складниками загальної вартості кредиту для споживача, а відтак будь-які комісії не можуть включатися у тіло кредиту.
Відтак, включення позивачем заборгованості по комісії (2166,75 грн.) в суму заборгованості по тілу кредиту є безпідставним.
Суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавцю забороняється встановлювати платежі, які не є послугою у розумінні цього Закону та фактично спрямовані на отримання додаткової плати за саме надання кредиту.
Умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 2666,75 грн., яка фактично утримувалась за рахунок кредитних коштів. При цьому надання кредиту є безпосереднім обов`язком кредитодавця за кредитним договором, а тому окрема плата за вчинення дій, які здійснюються кредитодавцем у власних інтересах та є невід`ємною частиною процедури надання кредиту, не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів та правовій природі кредитних правовідносин.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 2166,75 грн. задоволенню не підлягають.
Також позивачем не доведено наявність правових підстав для стягнення штрафних санкцій у сумі 300,00 грн, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 3019,05 грн та процентів за користування кредитом у сумі 2709,70 грн, а всього 5728,75 грн.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту понад 3019,05 грн, процентів понад 2709,70 грн, комісії та штрафних санкцій слід відмовити.
Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, 
Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У позовній заяві зазначено про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у загальному розмірі 7000,00 грн.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог до стягнення з відповідача підлягає – 2263,98 грн.
При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Юніт капітал» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Оскільки позов ТОВ «Юніт капітал» до ОСОБА_1 задоволено частково, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог, а саме 783,47 грн.
Керуючись ст. ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,-
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333), (Код ЄДРПОУ: 43541163) заборгованість за кредитним договором № 162096 від 28.11.2024 у розмірі 5728 (п`ять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 75 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 3019,05 грн та процентів за користування кредитом у сумі 2709,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333), (Код ЄДРПОУ: 43541163) витрати на правову допомогу в розмірі 2263,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 783,47 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ", ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4-А, офіс 10.
Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА