Справа № 487/3716/26 
Провадження № 3/487/756/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Домніцької Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

На адресу Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №656856 від 04 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №656856 від 04 травня 2026 року, 04 травня 2026 року о 12.38 год. за адресою: Миколаївська область, Заводський район, траса Т1507, 7 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», тобто не мав права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ЕНА5588209 від 28 серпня 2025 року, чим порушив п. 2.1. а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, не є обов`язковою.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною дев`ятою статті 15 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.
Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Крім того, п. 7 розділу XII "Повернення посвідчення водія особі після закінчення строку позбавлення права на керування транспортними засобами" Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС 07.12.2009 № 515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 травня 2020 року № 408) передбачено, що особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог пункту 6 цього розділу.
З аналізу вказаних нормативних актів слідує, що особа, яка не має при собі посвідчення водія, не має і права керування транспортним засобом. Ці положення також закріплені у п. 2.1 а Правил дорожнього руху.
Відповідно до положень п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. У ст. 126 КУпАП законодавець розмежовує керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП) та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків, і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується даними, які містяться у таких доказах:
протоколі про адміністративне правопорушення серія №656856 від 04 травня 2026 року, 04 травня 2026 року о 12.38 год. за адресою: Миколаївська область, Заводський район, траса Т1507, 7 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», тобто не мав права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ЕНА5588209 від 28 серпня 2025 року;
у поясненнях ОСОБА_1 , якими підтверджується керування транспортним засобом без посвідчення водія. Також ОСОБА_1 погоджується із вчиненим правопорушенням.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження і досліджені в судовому засіданні, дають суду підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи суспільну небезпеку правопорушення та його характер, повторність вчинення дій, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не додано доказів того, що він є власником транспортного засобу, яким керував під час складання протоколу, та відсутні дані про те, що вказаний транспортний засіб було вилучено або зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів.
Згідно ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст.40-1, ч.5 ст.126, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300 ЄДРПОУ 37992030 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок UA438999980313010149000014001 Код класифікації доходів бюджету 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. (Номер рахунку (IBAN): UA808999980313121206000014480 Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою). 
Відповідно до положень ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.
Строк пред`явлення до виконання три місяця.

Суддя С.В. Щербина