Справа №534/2212/26
Провадження №3/534/266/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2026 року | м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 717374 від 12.07.2026 09.07.2026 гр. ОСОБА_1 о 13 год. 37 хв. у м. Горішні Плавні по проспекту Героїв Дніпра, 91, керуючи електросамокатом марки EWINGS (без номерного знака), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BYD, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілі відсутні, чим порушив п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 717626 від 12.07.2026 того ж дня 09.07.2026 о 13 год. 37 хв. за адресою м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 91 гр. ОСОБА_1 , керуючи електросамокатом EWINGS (без номера), скоївши дорожньо-транспортну пригоду (наїзд на автомобіль BYD днз НОМЕР_1 , що зупинився попереду), місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином. До суду надійшла його заява з проханням розглядати справу за його відсутності. У заяві ОСОБА_1 зазначив, що за ст. 124 КУпАП вину визнає у повному обсязі, а за ст. 122-4 КУпАП вину не визнає, оскільки отримав дзвінок від командира з вимогою терміново прибути до місця дислокації військової частини.
У судове засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, про час, дату та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду та зазначив, що матеріальна шкода йому не відшкодована.
З урахуванням наведеного, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статей 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до переконання, що у діяннях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом електросамокатом, допустив порушення вимог п. 12.1, п. 13.1 та п. 2.10.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода з пошкодженням транспортного засобу, а також залишив місце її скоєння.
Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вказані норми КУпАП є бланкетними, тобто такими, які відсилають до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху, що є обов`язковими для виконання.
Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно з п. 2.10.а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується такими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 717374 та № 717626 від 12.07.2026; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП; фототаблицями.
Таким чином, суддя кваліфікує діяння ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням суспільної небезпеки вчинених правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись статтями 24, 40-1, 122-4, 124, 276-279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення:
-за ст. 124 КУпАП — у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
-за ст. 122-4 КУпАП — у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
У порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова