Справа №949/97/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Отупор К.М.,
за участю секретаря судового засідання Катюхи К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу.
Свої вимоги мотивує тим, що 15 травня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №01. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту укладення шлюбу протягом перших семи років стосунки були добрими, проте згодом відносини між сторонами почали погіршуватись. Підставами для цього стало зловживання відповідачем спиртними напоями, влаштування ним безпідставних сварок, словесні образи нецензурною лайкою, звинувачення у зраді та втрата довіри. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу та виховання дітей. Внаслідок такої поведінки з січня 2026 року сторони припинили спільне проживання, спільне господарство не ведеться. Такі обставини призвели до фактичного розпаду сім`ї, примирення позивач вважає неможливим.
Позивач  ОСОБА_1  в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
Відповідач  ОСОБА_2  в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 2015 року. Шлюб зареєстровано Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №01. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 травня 2015 року (а.с. 7).
Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с. 8, 10, 12).
Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі позивача.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально.
Беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.
Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яка узгоджується з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, у разі встановлення обставин, що свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та інтересів подружжя, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку для примирення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення сторін є неможливим.
Суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено взаємоповагу та взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені, сім`я розпалася остаточно, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Щодо вимоги позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « ОСОБА_6 », суд зазначає, що відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а тому дана вимога підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1331,20 грн.
Тому, на підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 травня 2015 року Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №01 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені нею судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.).
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП (не відомий).

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Дубровицького
районного суду        К.М. Отупор