ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7558/26 Справа № 177/3219/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 ,
Міністерство оборони України,
ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Хондожко Юлія Євгеніївна, на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року, яка постановлена суддею Коваль Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення відсутні,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2025 року заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Хондожко Ю.Є. звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити юридичний факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації без реєстрації шлюбу в період з 27 вересня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час розгляду даної справи про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 не визнає обставини, про встановлення яких просить заявник, заперечує факт проживання ОСОБА_1 разом із зниклим безвісті ОСОБА_3 у вказаний період, оскільки її брат був одружений і з дружиною не розлучався, крім того, вказує, що ОСОБА_1 проживає у будинку, який на праві власності належить ОСОБА_4 - батьку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , також заявляє, що вказаний факт має вплив на її майнові права, заявляє про існуючий спір про право. Встановивши вказане, суд дійшов висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому вимоги заявника не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження, але можуть бути предметом розгляду в позовному провадження на засадах змагальності та диспозитивності.
Також суд зауважив, що незалежно від мотивів звернення ОСОБА_1 із заявою до суду, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю спрямоване на набуття заявницею певного правового статусу, який оспорюється іншими особами, а відтак, між сторонами існує спір про право.
В апеляційній скарзі представник заявника адвокат Хондожко Ю.Є., не погоджуючись з ухвалою суду, просить скасувати ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що предметом звернення до суду є виключно встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Саме по собі невизнання обставин іншою особою не створює автоматично спору про право. Суд не встановив існування реального майнового спору, а обмежився припущенням про можливі майбутні наслідки встановлення юридичного факту. Також суд не врахував, що заявниця звернулася до суду не для вирішення майнових питань, а для реалізації своїх соціальних та особистих прав як члена сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця. Безпідставно залишивши заяву без розгляду суд фактично позбавив заявницю права на доступ до суду та можливості підтвердити юридично значимий факт. 
У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чепурнов В.І., посилаючись на безпідставність апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить судове рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
У відповіді на відзив представник заявника адвокат Хондоджко Ю.Є., посилаючись на те, що доводи відзиву фактично зводяться до заперечення встановлення юридичного факту, але не підтверджують існування спору про право в розумінні цивільного процесуального законодавства, просить відхилити доводи відзиву та задовольнити апеляційну скаргу.
Військова частина НОМЕР_1 у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на те, що під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 не визнала обставини, про встановлення яких просить заявниця, заперечує факт проживання ОСОБА_1 разом зі зниклим безвісти ОСОБА_3 у вказаний період, оскільки її брат був одружений і з дружиною не розлучався, крім того вказує, що ОСОБА_1 проживає у будинку, який на праві власності належить батьку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_2 заявляє про існуючий спір про право, зазначив, що суд дійшов до вірного висновку встановлення юридичного факту, який просив встановити заявник, пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому вимоги заявника не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
У відповіді на відзив військової частини НОМЕР_1 представник заявника адвокат Хондожко Ю.Є., посилаючись на те, що відзив не спростовує доводи апеляційної скарги, містить лише припущення щодо можливих правових наслідків встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Хондожко Ю.Є., які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скаргита просили її задовольнити, заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника адвоката Чепурнова В.І., які кожен окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Залишаючи заяву про встановлення юридичного факту без розгляду, суд першої інстанції мотивував свою ухвалу тим, що по справі існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Положеннями ст. 315 ЦПК України врегульовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Згідно із вимогами ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.
У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.
Відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Звертаючись до суду с заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заявниці посилалася, що встановлення даного факту їй потрібно для подальшого розшуку ОСОБА_3 , а також для подальшого отримання матеріалів службового розслідування, інших документів та виплат, передбачених чинним законодавством.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що залучена до справи заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою зниклого безвісти ОСОБА_3 , заперечує встановлення даного факту, стверджуючи про відсутність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 та заперечує наведені нею обставини на підтвердження заявлених вимог. 
В даному випадку, саме позиція заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту проживання її брата однією сім`єю з заявникцею є достатнім свідченням конфлікту, який в межах розгляду справи в порядку окремо провадження породжує спір про право, що виключає можливість розгляду такої заяви в порядку ст. 315 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не місять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що останні не спростовують висновок про те, що між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 існує конфлікт у формі категоричного заперечення останньою факту проживання заявника однією сім`єю з її братом.
Існування вказаного конфлікту є свідченням наявного правового спору між ними з приводу встановлення вищевказаного юридичного факту, що в розумінні положень ст. 294 ЦПК України виключає процесуальну можливість розглядати таку заяву в порядку окремого провадження.
За вказаних обставин, суд першої інстанції правомірно залишив заяву про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, дійшовши вірного висновку про необхідність її розгляду в порядку загального позовного провадження.
При цьому судом вірно роз`яснено заявнику її право на звернення до суду з відповідним позовом в загальному порядку в позовному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Хондожко Юлія Євгеніївна, залишити без задоволення.
Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 серпня 2026 року.

Головуючий:

Судді: